Справа № 392/271/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
21 січня 2025 року м. Дніпросправа № 392/271/24
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Сафронової С.В.,
перевіривши на відповідність вимог Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2024 року у справі №392/271/24 за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора СРПП ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Лисенка Павла Павловича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу на новий розгляд.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2024 року у справі №392/271/24 наведені ОСОБА_1 . Апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано скаржнику протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, звернутися до суду апеляційної інстанції із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведенням обґрунтованих та поважних причин для такого поновлення, якщо такі є, крім того, запропоновано надати документ про сплату судового збору у визначеному Законом України "Про судовий збір" розмірі.

Зазначена ухвала мотивована тим, що оскільки копію оскаржуваного рішення скаржником отримано 09 жовтня 2024 року, то звернення 29 листопада 2024 року з апеляційної скаргою відбулось з пропуском десятиденного строку.

В свою чергу, суд визнаючи неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції вказав про те, що оскільки ст. 286 КАС України передбачено спеціальний, присічений строк апеляційного оскарження, який становить 10 днів (а не 30 днів, як передбачено ч.1 ст. 295 КАС України), тому строк, протягом якого особа відповідно до ч.2 ст. 295 КАС України має право вимагати поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з несвоєчасним отриманням рішення суду, також не повинен перевищувати 10 днів. При цьому, обставини подання ОСОБА_1 апеляційної скарги на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2024 року до Кропивницького апеляційного суду не можуть бути визнанні поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки КАС України, зокрема положення статей 20 та 23, чітко визнають предметну та інстанційну підсудність адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Також, судом враховано, що навіть подання позивачем апеляційної скарги на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2024 року до Кропивницького апеляційного суду відбулось з пропуском десятиденного строку, визначеного ч.4 ст. 286 КАС України, оскільки апеляційну скаргу подано 08.11.2024 року, в той час, як копію оскаржуваного рішення позивачем отримано 09.10.2024 року. Окрім того, судом вказано про ненадання скаржником до апеляційної скарги документу про сплату судового збору у визначеному Законом України "Про судовий збір" розмірі.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року скаржник отримав 03 січня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

08 січня 2025 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якому скаржник просить поновити та продовжити процесуальні строки для оскарження судового рішення в апеляційному порядку, з забезпеченням всіх прав та свобод, згідно Конституції України, Міжнародних договорів та чинного законодавства. До клопотання також долучено документ про сплату судового збору у визначеному Законом України "Про судовий збір" розмірі.

В свою чергу, в обґрунтування поданого клопотання, скаржник посилається на обставини отримання копії рішення суду першої інстанції та звернення до Кіровоградського апеляційного суду. Зазначає, що він не є фахівцем у галузі права, не займається цим професійно, тому не міг знати про всі зміни в територіальних юрисдикціях, та всіх доповненнях до нормативно-правових актів, тому виходив з відповідей, які надходили з судів на його звернення та звертався згідно зазначених судами правил. Вказує на відсутність правової підтримки, а саме коштів на юридичну допомогу, так як картки заблоковані виконавчою службою по даній справі, відсутність доходів за 2024 рік, що спричинило не аби які складнощі та витрату багато часу на вивчення законів, освоєння комп`ютерної техніки, програм, оформлення документів, печаті, проплат, тощо.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів не знаходить підстав для визнання причин пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції поважними, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Частиною 1 ст.121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, необхідно надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск такого строку. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звернулась до суду, пов`язані з дійсно істотними перешкодами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Такі обставини мають бути підтверджені належними і допустимими доказами.

Наведене дає підстави для висновку про те, що обставини пропуску строку звернення до суду є оціночними, комплексними і такими, що потребують дослідження в кожному окремому випадку. Питання наявності або відсутності підстав для визнання причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою поважними вирішується судом апеляційної інстанції на підставі фактичних обставин справи, із урахуванням наведених обґрунтувань та наданих доказів. Однак, доведення поважності причин пропуску строку звернення до суду покладається на особу, яка звертається із апеляційною скаргою, та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Подібний висновок також викладений у постанові Верховного Суду від 28.02.2019р. у справі №826/17879/17.

Варто зазначити про те, що звернення до суду з апеляційної скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення, то реалізація цього права має відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України.

Зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, у даному випадку, позивачем допущено необ`єктивне та необґрунтоване зволікання з поданням апеляційної скарги, оскільки звернення до суду апеляційної інстанції відбулося більше ніж через півтора місці після отримання копії рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2024 року у справі №392/271/24 при встановленому ч.4 ст. 286 КАС України десятиденному строку на оскарження рішення у цій категорії справ. При цьому, навіть помилкове звернення скаржника до іншого апеляційного суду, відбулось зі значним пропуском десятиденного строку.

При цьому, зазначені у клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції посилання на те, що скаржник не є фахівцем у галузі права не є об`єктивно непереборними, оскільки скаржник не був позбавлений можливості отримати професійну правничу допомогу, зокрема, за наявності підстав, безоплатну.

Разом з тим, посилання скаржника на відсутність коштів на юридичну допомогу, так як картки заблоковані виконавчою службою по даній справі, відсутність доходів за 2024 рік не підтвердженими жодними доказами, що свідчить про їх безпідставність.

В свою чергу, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У п.46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», т.б. принципу «остаточності рішення», згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Частиною 2 ст.6 КАС України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права із урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У той же час, положення п.4 ч.1 ст.299 КАС України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Отже, беручи до уваги значний пропуск позивачем строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відсутність належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 299 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2024 року у справі №392/271/24 - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2024 року у справі №392/271/24.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено та підписано 21 січня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова