Справа № 160/7592/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/7592/24

Головуючий суддя І інстанції Савченко А.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 року в адміністративній справі №160/7592/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність (дії) Військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн., розмірі за період з 15 вересня 2023 року до 20 жовтня 2023 (включно) , з 25 жовтня 2023 року до 06 листопада 2023 року (включно) та з 09 листопада 2023 до 15 грудня 2023 року (включно) у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність (дії) Військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного не нарахування та невиплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн, розмірі за період за період з 15 вересня 2023 року до 20 жовтня 2023 (включно) , з 25 жовтня 2023 року до 06 листопада 2023 року (включно) та з 09 листопада 2023 до 15 грудня 2023 року (включно) у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000,00 грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 15.09.2023р. по 27.09.2023р., з 27.09.2023р. по 20.10.2023р., з 25.10.2023р. по 06.11.2023р., з 09.11.2023р. по 15.12.2023р.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100000,00 грн., за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 15.09.2023р. по 27.09.2023р., з 27.09.2023р. по 20.10.2023р., з 25.10.2023р. по 06.11.2023р., з 09.11.2023р. по 15.12.2023р.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та невиплати ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Військова частина НОМЕР_1 не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначене рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що виплата додаткової грошової винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. за час перебування на стаціонарному лікуванні, не може бути здійснена, тому як в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 01.03.2023 р. №1103, не зазначено ступеня травми (тяжке або легке) та не додано висновок (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Зауважено, що на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2024 рік, ОСОБА_1 не має права у зв`язку з тим, що поранення останнім отримано 29.10.2022 року.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 є учасником бойових дій.

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_3 від 04.03.2023р. №11103 про обставини трави (поранення, контузії, каліцтва), старший солдат ОСОБА_1 за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, ІНФОРМАЦІЯ_2 на околиці с. Володимирівка Донецької області під час захисту Батьківщини, внаслідок умисних протиправних дій з боку збройних сил Російської Федерації, а саме під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області, був поранений/на. Травма не пов`язана з вчиненням кримінального правопорушення чи навмисного нанесення собі тілесного ушкодження, чи самогубства, не перебував/ла у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Підстава: наказ командира в/ч НОМЕР_3 №402 від 05.11.2022 року.

Відповідно до витягу із наказу командира Вч НОМЕР_3 від 03.09.2023р. №246, старшого солдата ОСОБА_1 переміщено наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) №201-РС від 16.08.2023 року на посаду робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС-169647. Вважати, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби.

З 05.09.2023 по 05.02.2024 ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 14.09.2023р. № 742 та витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2024 № 36.

З 15.09.2023 по 27.09.2023 позивач проходив лікування в КЗ «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» з діагнозом Змішана тривожно-депресивна симптоматика у структурі розладу адаптації F43.22 Стан після МВТ (29.10.2022) Віддалені наслідки Закритої черепно-мозкової травми: Струсу головного мозку з цефалгічним синдромом, гіперкінетичним синдромом Вертеброгенна люмбалгія з вираженим больовим і міотонічним синдромами Стан після акубаротравми (29.10.2022) Хронічний двосторонній кохлеоневрит. Сенсоневральна приглухуватість І-ІІ ст, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3650.

З 27.09.2023 по 20.10.2023 позивач проходив лікування в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» з діагнозом посткомоційний синдром F07.2, проміжний період МВТ (29.10.22), ЗЧМТ, СГМ, акубаротравма, правостороння сенсоневральна приглуховатість, логоневроз, тремор голови, люмбалгія, кардіоміопатія (змішаного генезу). СН 0 ст. Акубаротравма по типу двобічної сенсоневральної приглуховатості. Ренінопатія обох очей, міопічний астегматизм правого ока, слабка міопія лівого ока, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №11566/2023 психоневрологічного відділення (психоматичного центра) №10.

З 25.10.2023 по 06.11.2023 року позивач проходив лікування в ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» з діагнозом Н52.1, Н 52.2, Складний міопічний астегматизм. Ангіопатія ретини, змішаного генезу обох очей. VisOD = 0,4 sph-0,75 cyl-0,5 ax 270=0,8. VisOS = 0,5 sph0,75 cyl-0,75 ax 1580=0,9. Анамез хвороби: 29.03.2022р. був мобілізований до лав ЗСУ. 29.10.2022р. отримав МВТ, ЗЧМТ, струс головного мозгу, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №6140.

З 09.11.2023 по 15.12.2023 року позивач проходив лікування КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» з діагнозом Наслідки МВТ (29.10.2022), акубаротравми, судомний синдром з частими комплексними фокальними нападами (4 за період спостереження: 16.11.2023; 23.11.2023; 30.11.2023; 05.12.2023), з вираженим тривожно-депресивним синдромом, вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням, стійкою фармакорезистентною інсомією. F07.2, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №13391/2023 психоневрологічного відділення (психоматичного центра) №10.

21 лютого 2024 року позивачем на адресу Військової частини НОМЕР_1 направлено звернення, в якому він просив виплатити йому недоотримані кошти, а саме додаткову винагороду за період його лікувань з 15.09.2023 по 20.10.2023 та з 25.10.2023 по 15.12.2023 року включно.

1 лютого 2024 року позивачем на адресу Військової частини НОМЕР_1 направлено звернення, в якому він просив виплатити йому компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 2022 рік, грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі грошового забезпечення, надати картку особового рахунку ОСОБА_1 .

Від Військової частини НОМЕР_1 надійшла відповідь № 2161/413 від 29.02.2024, в якій відповідач повідомив, що відповідно наданої до звернення копії довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 01.03.2023 р. №1103, не зазначено ступеня травми (тяжке або легке). Також до звернення не додано висновок (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Враховуючи вищезазначене, повідомлено, що виплата додаткової грошової винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. за час перебування на стаціонарному лікуванні, не може бути здійснена, тому як в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 01.03.2023 р. №1103, не зазначено ступеня травми (тяжке або легке) та до звернення не додано висновок (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної комісії.

Від Військової частини НОМЕР_1 надійшла відповідь № 2161/435 від 01.03.2024, в якій відповідач повідомив, що підстав для виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік немає.

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за періоди з 15.09.2023р. по 27.09.2023р., з 27.09.2023р. по 20.10.2023р., з 25.10.2023р. по 06.11.2023р., з 09.11.2023р. по 15.12.2023р. внаслідок отриманої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини та перебуванням на стаціонарному лікуванні. Зауважено, що перебування позивача на лікуванні у 2023 році безперервно протягом 30 днів дає йому право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

- або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, Міністром оборони України видано окреме доручення № 912/з/29 від 23 червня 2022 року (далі - Окреме доручення № 912/з/29), пунктом 7 якого визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

У довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн за час цієї відпустки.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України № 260 від 07 червня 2018 року (далі - Порядок № 260), пунктом 10 розділу 34 якого встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з травмою, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до пункту 11 розділу 34 Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем травми під час захисту Батьківщини.

Відтак, для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України у розмірі, збільшеному до 100000 грн., у зв`язку з пораненням обов`язковим є встановлення таких обставин, як: отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого; наявність довідки про отримання травми із зазначенням інформації про травму (дату отримання, вид, характер і локацію травми), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста.

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_3 від 04.03.2023р. №11103 про обставини трави (поранення, контузії, каліцтва), старший солдат ОСОБА_1 за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, ІНФОРМАЦІЯ_2 на околиці с. Володимирівка Донецької області під час захисту Батьківщини, внаслідок умисних протиправних дій з боку збройних сил Російської Федерації, а саме під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області, був поранений/на. Травма не пов`язана з вчиненням кримінального правопорушення чи навмисного нанесення собі тілесного ушкодження, чи самогубства, не перебував/ла у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Підстава: наказ командира в/ч НОМЕР_3 №402 від 05.11.2022 року (а.с. 36).

Отже, позивач отримав поранення під час захисту Батьківщини.

З матеріалів справ видно, що у період з 15.09.2023 по 27.09.2023 позивач проходив лікування в КЗ «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» з діагнозом Змішана тривожно-депресивна симптоматика у структурі розладу адаптації F43.22 Стан після МВТ (29.10.2022) Віддалені наслідки Закритої черепно-мозкової травми: Струсу головного мозку з цефалгічним синдромом, гіперкінетичним синдромом Вертеброгенна люмбалгія з вираженим больовим і міотонічним синдромами Стан після акубаротравми (29.10.2022) Хронічний двосторонній кохлеоневрит. Сенсоневральна приглухуватість І-ІІ ст., що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3650.

В свою чергу, у період з 27.09.2023 по 20.10.2023 позивач проходив лікування в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» з діагнозом посткомоційний синдром F07.2, проміжний період МВТ (29.10.22), ЗЧМТ, СГМ, акубаротравма, правостороння сенсоневральна приглуховатість, логоневроз, тремор голови, люмбалгія, кардіоміопатія (змішаного генезу). СН 0 ст. Акубаротравма по типу двобічної сенсоневральної приглуховатості. Ренінопатія обох очей, міопічний астегматизм правого ока, слабка міопія лівого ока, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №11566/2023 психоневрологічного відділення (психоматичного центра) №10.

Крім того, у період з 25.10.2023 по 06.11.2023 року позивач проходив лікування в ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» з діагнозом Н52.1, Н 52.2, Складний міопічний астегматизм. Ангіопатія ретини, змішаного генезу обох очей. VisOD = 0,4 sph-0,75 cyl-0,5 ax 270=0,8. VisOS = 0,5 sph0,75 cyl-0,75 ax 1580=0,9. Анамез хвороби: 29.03.2022р. був мобілізований до лав ЗСУ. 29.10.2022р. отримав МВТ, ЗЧМТ, струс головного мозгу, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №6140.

Також, з 09.11.2023 по 15.12.2023 року позивач проходив лікування КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» з діагнозом Наслідки МВТ (29.10.2022), акубаротравми, судомний синдром з частими комплексними фокальними нападами (4 за період спостереження: 16.11.2023; 23.11.2023; 30.11.2023; 05.12.2023), з вираженим тривожно-депресивним синдромом, вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням, стійкою фармакорезистентною інсомією. F07.2, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №13391/2023 психоневрологічного відділення (психоматичного центра) №10.

Відповідно до довідки КЗ «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни», позивачу встановлено діагноз: змішана тривожно-депресивна симптоматика у структурі розладу адаптації F43.22 Стан після МВТ (29.10.2022).

Отже, перебування на лікуванні з 15.09.2023р. по 27.09.2023р. дійсно пов`язане з отриманням позивачем МВТ (Мінно-вибухове поранення) 29.10.2022р. під час захисту Батьківщини.

Згідно довідки КЗ «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни», позивачу встановлено діагноз: посткомоційний синдром F07.2, проміжний період МВТ (29.10.22), ЗЧМТ, СГМ, акубаротравма, правостороння сенсоневральна приглуховатість, логоневроз, тремор голови, люмбалгія, кардіоміопатія (змішаного генезу). СН 0 ст. Акубаротравма по типу двобічної сенсоневральної приглуховатості. Ренінопатія обох очей, міопічний астегматизм правого ока, слабка міопія лівого ока.

Отже, перебування на лікуванні з 27.09.2023р. по 20.10.2023р. дійсно пов`язане з отриманням позивачем МВТ (Мінно-вибухове поранення) 29.10.2022р. під час захисту Батьківщини.

Згідно довідки ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України», Анамез хвороби: 29.03.2022р. був мобілізований до лав ЗСУ. 29.10.2022р. отримав МВТ, ЗЧМТ, струс головного мозгу.

Отже, перебування на лікуванні з 25.10.2023р. по 06.11.2023р. дійсно пов`язане з отриманням позивачем МВТ (Мінно-вибухове поранення) 29.10.2022р. під час захисту Батьківщини.

Відповідно до довідки КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги», позивачу встановлено діагноз: наслідки МВТ (29.10.2022), акубаротравми, судомний синдром з частими комплексними фокальними нападами (4 за період спостереження: 16.11.2023; 23.11.2023; 30.11.2023; 05.12.2023), з вираженим тривожно-депресивним синдромом, вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням, стійкою фармакорезистентною інсомією. F07.2.

Отже, перебування на лікуванні з 09.11.2023р. по 15.12.2023р. дійсно пов`язане з отриманням позивачем МВТ (Мінно-вибухове поранення) 29.10.2022р. під час захисту Батьківщини.

Що стосується посилань відповідача на те, що в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 01.03.2023 р. №1103, не зазначено ступеня травми (тяжке або легке), як на підставу правомірності невиплати додаткової винагороди у розмірі 100000.00 грн., то колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимога наявності тяжкого поранення стосується періоду перебування у відпустці для лікування після поранення. В свою чергу, в матеріалах справи відсутні документи, що свідчать про те, що позивач брав відпустку для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва).

Таким чином, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач має право на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за періоди з 15.09.2023р. по 27.09.2023р., з 27.09.2023р. по 20.10.2023р., з 25.10.2023р. по 06.11.2023р., з 09.11.2023р. по 15.12.2023р. внаслідок отриманої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини та перебуванням на стаціонарному лікуванні. Щодо правомірності зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Розділу ХХІV Наказу № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 7 Розділу ХХІV Наказу № 260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Згідно рішення Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав:

смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану;

у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме:

онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія);

захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С;

безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Як встановлено з витягу наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 03.09.2023р. №246, ОСОБА_1 не отримував матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.

Відповідно до абзацу восьмого рішення Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується за наявності такої підстави, зокрема безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль).

Як було встановлено судом, відповідно до довідки КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги», позивач перебував на лікуванні з 09.11.2023р. по 15.12.2023р., яке пов`язане з отриманням позивачем МВТ (Мінно-вибухове поранення) 29.10.2022р. під час захисту Батьківщини.

Отже, перебування позивача на лікуванні у 2023 році безперервно протягом 30 днів дає йому право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 року в адміністративній справі №160/7592/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.Є. Чередниченко