Справа № 670/795/24
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 670/795/24
Провадження № 2-а/686/35/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Сірій Д.І.,

за участю: представника позивача Сарафіна В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2024р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 11 вересня 2024 року об 11:00 годині Головним спеціалістом Віньковецького сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області Садловською А.С. складено протокол про адміністративне правопорушення, про те, що за адресою: с-ще Віньківці Хмельницького району Хмельницької області під час відпрацювання на території селища Віньківці спільно з працівниками правоохоронних органів було виявлено громадянина Ізраїль ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, а саме: вчасно не залишив територію України після закінчення відповідного терміну перебування. Місце скоєння правопорушення: с-ще Віньківці Хмельницького району Хмельницької області, за що передбачена відповідальність відповідно до частини 2 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі даного протоколу 11.09.2024 року об 11:30 годині Головний спеціаліст Віньковецького сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області Садловська А.С., розглянувши справу про адміністративні правопорушення про порушення ч. 1, 3 ст.3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 2 Порядку, затвердженого ПКМУ № 150 від 15.02.2012, склала постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МХМ 001337 від 11.09.2024, у якій постановила відповідно до частини 2 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400, 00 гривень.

Того ж дня, 11.09.2024 року тим самим Головним спеціалістом Віньковецького сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області Садловською А.С. за результатами розгляду матеріалів щодо громадянина ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) прийнято рішення № 016516 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства. Дане рішення затверджене завідувачем сектору Віньковецького сектора Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області Белінською В.Л. 11.09.2024.

Рішення є незаконним та необґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідач не навів у рішенні доказів порушення позивачем вимог законів України, не навів висловлених позивачем доводів та вказав мотивів їх відхилення. Так, в обгрунтування рішення відповідач посилається на власну постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення, яку позивач оскаржив у судовому порядку.

Натомість, уповноваженою особою відповідача не приєднано до рішення жодних доказів перевищення позивачем строку перебування іноземців на території України (підтвердження точної дати прибуття позивача в Україну, строку безперервного перебування на території України, тривалості тимчасових поїздок за межі України, здійснених протягом даного строку тощо).

Щодо порушення законних прав, позивач зазначив, що йому не було надано можливості зібрати та надати докази на свою користь, а також скористатись професійною правничою допомогою, оскільки рішення було прийнято протягом півгодини після його затримання, відразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення і Постанови про накладення адміністративного стягнення. Документи складались без перерви, без свідків, без понятих, без перекладача, без захисника і без відеофіксації.

Він розмовну українською мову розуміє на початковому рівні, письмовою українською мовою не володіє зовсім.

Зміст проведених щодо нього процесуальних та інших дій, у тому числі зміст спірного рішення та інших документів, які йому запропонували підписати, були для нього незрозумілими.

Так само для нього лишився незрозумілим зміст ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», оскільки не розуміючи мови він просто поставив свій підпис у вказаному уповноваженою особою відповідача місці документа. При цьому у спірному рішенні чітко зазначено, що перекладач не залучався, жодних відомостей про залученого адвоката також немає.

Загалом позивач був позбавлений права на послуги перекладача, права на професійну правничу допомогу та права надати детальні пояснення та докази на свою користь, зокрема про наявність малолітньої дочки - громадянки України.

Власноруч надати письмові пояснення позивач, не володіючи достатньо українською мовою, не міг.

Відповідач не встановив особу, щодо якої прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства. Заходи з ідентифікації та верифікації особи позивача не проводились.

Так, його прізвище в українській транскрипції вимовляється, пишеться і читається як ОСОБА_5 . Натомість, у Постанові притягнено до адміністративної відповідальності особу з прізвищем МОЛКАНДОВЕ. Це, імовірно, є буквальним прочитанням з паспорта позивача англійської транскрипції його прізвища з івриту, однак цілком не відповідає справжньому прізвищу позивача.

В текстах різних документів, виданих різними українськими суб`єктами, його прізвище вказується на слух з численними різночитаннями у написанні. Те, що його прізвище звучить як « ОСОБА_6 » він категорично заперечує.

Адресою місця його проживання у Постанові вказано АДРЕСА_2 . Натомість він стверджує, що ніколи за цією адресою не проживав, і що йому не відомо де, в якому районі міста Київ, вулиця з такою назвою розташована. Фактичним місцем його проживання є АДРЕСА_3 .

Зазначене свідчить, що ідентифікаційні дані особи у Рішенні не відповідають його ідентифікаційним даним, тому зазначені у ньому обставини можуть стосуватись, іншої ніж позивач особи, а його вина не доведена.

З огляду на наведене, позивач зазначив, що можливість реалізації ним своїх, передбачених законодавством, процесуальних та інших прав не була йому забезпечена, належних і достатніх доказів порушення ним українського законодавства у відповідача не було, а сама постанова ПР МХМ 001337 від 11 09.2024 є протиправною і підлягає скасуванню.

Крім наведеного, позивач зазначив у позовній заяві обставин, які є перешкодою для його повернення до країни походження, такі як наявність в Україні сім`ї, дитини, що створює законні підстави для оформлення йому документів на постійне перебування на території України.

Також він тривалий час потерпає від ряду серйозних психічних розладів, стрес внаслідок виїзду на три роки з України, розлука з дочкою, враховуючи незавершений курс лікування, можуть вкрай негативно позначитись на його психічному здоров`ї.

За приписом абз. 4 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя.

Загальновідомим фактом є триваюче загальнопоширене насильство на території Держави Ізраїль, пов`язане з терористичною діяльністю радикальних ісламістських угруповань, що призвело і продовжує призводити до численних жертв серед мирного населення та створює постійну загрозу для усіх, хто перебуває на території цієї держави

За таких обставин Міністерство закордонних справ України рекомендує громадянам утриматися від будь-яких поїздок до Ізраїлю до стабілізації обстановки. Відповідні рекомендації розміщено на офіційному сайті МЗС. Зазначене свідчить, що у країні походження йому загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства.

Достатніх засобів для виїзду до третіх країн він не має, дані обставини при прийнятті оскарженого рішення відповідачем не досліджувались.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить: рішення Головного спеціаліста Віньковецького сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області Садловської Анжели Станіславівнн номер 016516 від 11.09.2024 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства - громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати протиправним і скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином Держави Ізраїль, що підтверджується копією його паспорту громадянина Держави Ізраїль № НОМЕР_1 , виданим 02.05.2016р. Рішон-Ле-Ціон з датою закінчення строку його дії 01.05.2026р.

Згідно ксерокопії вказаного паспорта ОСОБА_2 в`їхав на територію України 03.12.2016 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПР МХМ 001337, складеного 11.09.2024, 11.09.2024 о 11.00 за адресою: с-ще Віньківці Хмельницького району Хмельницької області під час відпрацювання на території селища Віньківці спільно з працівниками правоохоронних органів було виявлено громадянина Ізраїль ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, а саме: вчасно не залишив територію України після закінчення відповідного терміну перебування. Місце скоєння правопорушення: с-ще Віньківці Хмельницького району Хмельницької області, за що передбачена відповідальність відповідно до частини 2 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, 11.09.2024 завідувачем Віньковецького сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області Белінською В.Л. було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , громадянина Ізраїль, та встановлено, що 11.09.2024 о 11.00 за адресою: с-ще Віньківці Хмельницького району Хмельницької області під час відпрацювання на території селища Віньківці спільно з працівниками правоохоронних органів було виявлено громадянина Ізраїль ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, а саме: вчасно не залишив територію України після закінчення відповідного терміну перебування. Місце скоєння правопорушення: с-ще Віньківці Хмельницького району Хмельницької області.

Вказаною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.2 ст. 203 КУпАП до покарання у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Згідно рішення № 016516 від 11.09.2024 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, винесеного Головним спеціалістом Віньковецького сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області Садловською А.С., затвердженого завідувачем Віньковецького сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області Белінською В.Л. 11.09.2024 року, вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина Ізраїль ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язати його покинути територію України до 10.10.2024 року.

Згідно вказаного рішення було встановлено, що 11.09.2024 року під час відпрацювання на території селища Віньківці спільно з працівниками правоохоронних органів був виявлений вказаний громадянин з паспортом громадянина Ізраїль для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 02.05.2016 до 01.05.2026 року, який в останнє прибув на територію України 03.12.2016 року, через КПП «Бориспіль». Відповідно до чинного законодавства, згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року, п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» даний громадянин має право перебувати на території України 90 днів протягом 180 днів. Разом з тим, зазначений іноземний громадянин станом на 11.09.2024 перебуває на території України понад встановлений строк, а саме перевищення терміну перебування більше ніж 90 днів, чим порушив передбачений законодавством термін, перейшовши на нелегальне становище. За вказане порушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 203 КуПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень. З питань продовження строку перебування на території України, видання/скасування дозволу на імміграцію в Україну, документування посвідкою на постійне або тимчасове проживання в Україні до УДМС у Хмельницькій області станом на 11.09.2024 року не звертався. Згідно ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вказаному громадянину заборонено в`їзд на територію України строком на 3 роки терміном до 11.09.2027 року.

Ураховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина Ізраїль ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) 20-08-1972 та зобов`язати його покинути територію України у термін до 10.10.2024.

З вказаним рішенням ОСОБА_2 ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом із зазначенням дати 11.09.2024р..

Вважаючи вищевказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VІ, іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

За змістом п. 9 зазначеної норми Закону іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

Підпунктом 10 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, або якщо строк їх тимчасового проживання на території України продовжено в установленому порядку, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України та запобігання іншим протиправним діям, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України, або боротьби з організованою злочинністю; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, митних та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну; якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду;

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Державної прикордонної служби України, продовжується територіальними органами або підрозділами Державної міграційної служби України відповідно до Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150.

Оформлення іноземцям та особам без громадянства посвідок на тимчасове або постійне проживання здійснюється територіальними органами або підрозділами Державної міграційної служби України згідно з Порядком оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року № 25 Д.

Згідно ст. 17 Закону іноземцю або особі без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування в Україні на період існування обґрунтованих підстав для подальшого перебування.

Відповідно до частин другої, третьої статті 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Згідно із частинами першою, другою, третьою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України. Один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Таким чином, підставою для прийняття рішення про примусове повернення іноземця до країни громадянської належності є перебування іноземця на території України з порушенням чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 203 КУпАП перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні не більш як на 30 днів, а так само недодержання ними встановлених законодавством вимог транзитного проїзду через територію України або вимог декларування чи реєстрації місця проживання (перебування) - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за недійсними документами чи документами, термін дії яких закінчився, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» sноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Тобто, іноземці або особи без громадянства мають підтверджувати законність свого перебування на території України.

Законність перебування іноземця, особи без громадянства на території України, підтверджується, у тому числі наданим візою дозволом в межах строку дії візи; посвідкою на тимчасове проживання; довідкою, що підтверджує факт звернення за становленням статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту; дозволом на імміграцію.

Не дотримання правил законного перебування іноземця або особи без громадянства на території України є прямим наслідком для визначення цих осіб нелегальними мігрантами та прийняття органом міграційної служби рішення про їх примусове повернення до країни громадянської належності.

Таким чином, підставою для прийняття рішення про примусове повернення іноземця до країни громадянської належності є перебування іноземця на території України з порушенням чинного законодавства, у тому числі, за відсутності паспортного документа та документа, що дозволяє тимчасове перебування на території України, законних джерел існування тощо.

Виключенням щодо можливості примусового повернення іноземця до країни громадянської належності є наявність обставин, що свідчать про загрозу його життю або свободі за віросповіданням, національністю, громадянством (підданством), належністю до певної соціальної групи або за політичних переконань, загроза у жорстокому, нелюдському або такому, що принижує гідність, поводження чи покарання тощо у разі повернення до країни походження.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 №353/271/150 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворені на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Відповідно до п. 5 розділу І Інструкції, підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

За приписами пункту 6 розділу I Інструкції №353/271/150 примусове повернення з підстав, передбачених пунктом 5 цього розділу, здійснюється за рішенням органів ДМС, органу охорони державного кордону (стосовно іноземців, затриманих ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органу СБУ з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення, оформленням відповідних документів, доведенням цього рішення до іноземця та взяттям з нього зобов`язання про добровільний виїзд з України у визначений у рішенні строк, а також здійсненням подальшого контролю за фактичним виконанням іноземцем цього рішення.

Згідно п. 2 розділу ІІ Інструкції №353/271/150, рішення про примусове повернення оголошується іноземцю протягом 72 годин з дати його ухвалення, за винятком випадків, коли місцезнаходження іноземця не встановлено, в присутності перекладача та/або законного представника (на вимогу особи) під підпис та обліковується посадовою особою органу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства (додаток 3).

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого статтею 203 КУпАП характеризується саме наявністю умисної вини.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто, іноземці або особи без громадянства мають підтверджувати законність свого перебування на території України.

Позивач є громадянином Держави Ізраїль, що підтверджується копією його паспорту громадянина Держави Ізраїль № НОМЕР_1 , виданим 02.05.2016р. Рішон-Ле-Ціон з датою закінчення строку його дії 01.05.2026р. Згідно ксерокопії вказаного паспорта ОСОБА_2 в`їхав на територію України 03.12.2016 року, та тривалий час проживає в Україні.

Відповідно до Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, що затверджене Постановою КМУ від 15.02.2012 року №150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території:

1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи у разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;

2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено законодавством та міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Разом з тим позивачем не надано суду жодних доказів та підтвердження наявності законних підстав перебування на території України протягом 8 років, таких обставин та доказів на їх підтвердження матеріали справи не містять.

Не надано позивачем суду належних та допустимих доказів будь-якого його звернення протягом 8 років як до ДМС, посольств, візових центрів, тощо, тобто позивачем не вжито жодних заходів для продовження строку перебування на території України у визначеному законом порядку.

Таким чином, ОСОБА_2 продовжує незаконно перебувати на території України.

Позивач посилається на те, що загальновідомим фактом є триваючого загальнопоширеного насильства на території Держави Ізраїль, яке пов`язане з терористичною діяльністю радикальних ісламістських угруповань, що призвело і продовжує призводити до численних жертв серед мирного населення та створює постійну загрозу для усіх, хто перебуває на території цієї держави

Разом з тим, позивач не позбавлений можливості виїхати з території України до будь-якої третьої країни, а не лише до Держави Ізраїль, адже рішенням відповідача його примусово повернуто не лише до країни походження, а й до третьої країни, у зв`язку з чим позивач самостійно обирає країну повернення.

Посилання позивача в позовній заяві про відсутність достатніх засобів для виїзду до третіх країн, належними та допустимими доказами не підтвердження. При цьому слід зазначити, що представник позивача в судовому засіданні пояснив, що позивач має бізнес в Ізраїлі, від якого отримує доходи, за які проживає на території України, та є забезпеченою людиною.

Посилання позивача про наявність сім`ї, також не підтверджено належними та допустимими доказами. З долученого до позовної заяви листа ВП№3 Хмельницького РУП від 26.09.2024 року вбачається, що у позивача склались неприязні стосунки з цивільною дружиною, та починаючи з липня 2024 року зареєстровані їх чисельні звернення, щодо погроз, сімейного насильства, нанесення тілесних ушкоджень та інших питань.

Необґрунтовано позивачем і неможливість лікування наявних у нього захворювань в інших країнах.

З приводу посилань позивача на те, що розмовну українською мову розуміє на початковому рівні, письмовою українською мовою не володіє зовсім, та йому не було надано можливості зібрати та надати докази на свою користь, а також скористатись професійною правничою допомогою, оскільки рішення було прийнято протягом півгодини після його затримання, відразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення і Постанови про накладення адміністративного стягнення, а документи складались без перерви, без свідків, без понятих, без перекладача, без захисника і без відео фіксації, слід зазначити наступне.

Позивач у протоколі про адміністративне правопорушення поставив свій підпис під поясненнями, згідно яких він пояснив, що «Вчасно не залишив територію України у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю в Ізраїлі та перебуванням доньки на території України. Послуг перекладача не потребує, українську мову розуміє, адвокат залучався».

Будь-яких заяв, клопотань на українській мові чи на іншій мові, яку він розуміє, він ні у протоколі, ні у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, ні в оскаржуваному рішенні не зазначив.

Також слід зазначити, що оскаржуване рішенні виносилось відповідачем після ідентифікації особи позивача відповідно до його паспорта громадянина Держави Ізраїль № НОМЕР_1 від 02.05.2016р., а тому посилання на неналежну ідентифікацію його особи відповідачем, суд вважає безпідставними.

Відповідачем було доведено, що ним було дотримано вимоги Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом №353/271/150 при прийнятті оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного спеціаліста Віньковецького сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області Садловської Анжели Станіславівни номер 016516 від 11.09.2024 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.5, 12, 19, 77, 78, 242, 243-250, 268, 272, 288 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного спеціаліста Віньковецького сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області Садловської Анжели Станіславівни номер 016516 від 11.09.2024 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, відмовити.

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення суду 24.01.2025 року.

Суддя: