Справа № 280/9593/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань встановлення судового контролю

23 січня 2025 рокуСправа № 280/9593/23 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши заяву представника позивача Шокарєвої Альони Вікторівни про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, подану в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст заяви.

17.01.2025 до суду надійшла заява представника позивача (вх.№ 2593), у якій остання просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду на підставі статті 382 КАС України, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати до суду звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі №280/9593/23 у 10-денний строк з моменту отримання відповідної ухвали суду; у разі невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі №280/9593/23 або ненадання звіту про його виконання накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину з якого стягнути на користь Державного бюджету України, а другу половину - на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначає, що на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області розглянуто повторно заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення № 18 від 14.06.2024 про відмову в проведенні перерахунку пенсії. За наслідками розгляду прийнятого відповідачем рішення державний виконавець закінчив виконавче провадження з примусового виконання виданого на підставі рішення суду виконавчого листа. Представник позивача вважає, що відповідачем рішення суду не виконано, у зв`язку з чим наявна необхідність у застосуванні заходів судового контролю.

ІІ. Виклад заперечень відповідача.

21.01.2025 до суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якій повідомлено про відсутність можливості надати витребувані ухвалою суду документи, оскільки саме на ГУ ПФУ у Львівській області було покладене відповідне зобов`язання рішенням суду.

23.01.2025 судом отримані заперечення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у яких відповідач зазначає, що на виконання рішення, Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі № 280/9593/23, яке набрало законної сили 06.06.2024 Головним управлінням повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про перерахунок його пенсії з урахуванням коефіцієнта заробітку у розмірі 2,07869, прийнято рішення № 18 від 14.06.2024 про відмову в проведенні перерахунку пенсії, оскільки за даними, які містяться в електронній пенсійній справі ОСОБА_1 призначено (переведено з пенсії по інвалідності) пенсію за віком з 08.02.2021, при цьому враховано заробітну плату за період роботи з 01.10.1990 по 30.09.1995 та за даними персоніфікованого обліку за період з 01.09.2000 по 31.01.2021 з індивідуальним коефіцієнтом для обчислення 1,24910. Коефіцієнт заробітку у розмірі 2,07869 встановлюється за умови розрахунку періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000, що не передбачено чинним законодавством. Вказане свідчить, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області є правомірними та не містять наміру на ухилення від виконання рішення суду у цій справі. Крім того, підтвердження виконання відповідачем рішення суду підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 75709953 з примусового виконання виконавчого листа № 280/9593/23 виданого 23.07.2024 Запорізьким окружним адміністративним судом. Просить відмовити у задоволенні заяви.

III. Процесуальні дії у справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2025 додаткові матеріали справи № 280/9593/23 передано на розгляд раніше визначеному складу суду, головуючому судді Мінаєвій К.В.

Ухвалою від 20.01.2025 суд призначив до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі № 280/9593/23 у порядку письмового провадження; запропонував учасникам справи подати до суду заперечення (пояснення) щодо заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі до 23.01.2025; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надати інформацію щодо виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі № 280/9593/23.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі № 280/9593/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.06.2024, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, зокрема:

визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 18 від 12.07.2023 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок його пенсії з урахуванням коефіцієнта заробітку у розмірі 2,07869 та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

23.07.2024 судом видані виконавчі листи по справі.

Відповідно до рішення від 14.06.2024 № 18 (про відмову в проведенні перерахунку пенсії з врахуванням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2024 по справі № 280/9593/23 ОСОБА_1 ) за даними, які містяться в ЕПС, ОСОБА_1 призначено (переведено з пенсії по інвалідності) пенсію за віком з 08.02.2021, при цьому враховано заробітну плату за період роботи з 01.10.1990 по 30.09.1995 та за даними персоніфікованого обліку за період з 01.09.2000 по 31.01.2021 з індивідуальним коефіцієнтом для обчислення 1,24910. Коефіцієнт заробітку у розмірі 2,07869 встановлюється за умови розрахунку періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000, що не передбачено чинним законодавства. Зазначено про можливість оскарження рішення у разі незгоди з ним.

15.08.2024 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області відкрито виконавче провадження № 74709953 з примусового виконання виконавчого листа № 280/9593/23, виданого 23.07.2024, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок його пенсії з урахуванням коефіцієнта заробітку у розмірі 2,07869 та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Листами Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 21.08.2024 № 1300-5903-5/147040, від 28.08.2024 № 1300-5305-5/149882, адресованими державному виконавцю, повідомлено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі № 280/9593/23 рішенням Головного управління у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом повторно розглянуто заяву та прийнято рішення про відмову від 14.06.2024 № 18.

18.12.2024 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області закінчено виконавче провадження № 74709953, оскільки боржником рішення суду виконано в повному обсязі в термін до відкриття виконавчого провадження шляхом прийняття рішення № 18.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказана норма кореспондується з частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006р., пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002р., «Ромашов проти України» від 27.07.2004р., «Шаренок проти України» від 22.02.2004р. зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005р., та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009р.).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Відповідно до частин першої, другої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Суд наголошує, що вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

При цьому, встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №0640/3719/18, від 11.06.2020 у справі №640/13988/19.

За змістом постанови Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 802/357/17-а, звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

VІ. Оцінка суду.

Судом встановлено, що підставою звернення до суду з позовом у цій справі були позивачем заявлені наступні позовні вимоги: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку розміру пенсії за віком позивачу з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію у відповідності до вимог ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію позивачу, починаючи з 08.02.2021 з коефіцієнтом заробітної плати (доходу) застрахованої особи 2,07869.

Тобто, предметом спору була відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у перерахунку розміру пенсії за віком позивачу з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, оформлена у вигляді рішення № 18 від 12.07.2023 ОСОБА_1 . Рішенням суду у справі встановлено, що підставою для прийняття вказаного рішення стало те, що після попереднього перерахунку пенсії не набуто 24 місяці страхового стажу, а також не минуло два роки після попереднього перерахунку. Зазначено, що з 01.04.2023 ОСОБА_1 автоматично проведено масовий перерахунок по стажу. Страховий стаж становить 42 років 03 місяці 29 днів (стаж зараховано по 28.02.2023). За даними персоніфікованого обліку після попереднього перерахунку пенсії заявник набув 0 рік 01 місяців 00 днів страхового стажу.

Визнаючи протиправним та скасовуючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 18 від 12.07.2023, суд виходив з того, що у даному випадку ГУ ПФУ у Львівській області всупереч відповідним нормам законодавства прийняло рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача з підстав недостатнього страхового стажу, що жодним чином не пов`язано з вимогою позивача про перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнта 2,07869, у зв`язку з чим дійшов висновку, що за результатами розгляду заяви позивача від 07.07.2023 про перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнта 2,07869 рішення по суті звернення позивача відповідачем прийнято не було.

Крім того, з наведеними висновками погодився Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 06.06.2024 у справі № 280/9593/23, вказавши, що оскаржуване рішення прийнято з підстав недостатнього страхового стажу, що жодним чином не пов`язано з вимогою позивача про перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнта 2,07869; вказані обставини суд уважав достатньою підставою для висновку про необґрунтованість оскаржуваного рішення відповідача, оскільки останнім не було з`ясовано суть звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії та відмовлено в такому перерахунку з підстав, які не стосувалися порушеного позивачем питання.

Відтак, беручи до уваги те, що повноваження щодо призначення пенсії особі відноситься до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України, а тому суд не може втручатися в його дискреційні повноваження, суд самостійно обрав спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, а саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії з коефіцієнтом заробітку у розмірі 2,07869 станом на 12.02.2021 та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Таким чином, предметом дослідження у справі були обставини відмови у перерахунку розміру пенсії за віком з підстав, що не були предметом звернення ОСОБА_1 із відповідною заявою про перерахунок пенсії з коефіцієнтом заробітку у розмірі 2,07869.

Слід зазначити, що позивачем не було оскаржено рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/9593/23, прийняте 05.02.2024.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі № 280/9593/23 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло рішення від 14.06.2024 № 18 (про відмову в проведенні перерахунку пенсії з врахуванням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2024 по справі № 280/9593/23 ОСОБА_1 ). При цьому підставою для прийняття такого рішення зазначено те, що за даними, які містяться в ЕПС, ОСОБА_1 призначено (переведено з пенсії по інвалідності) пенсію за віком з 08.02.2021, при цьому враховано заробітну плату за період роботи з 01.10.1990 по 30.09.1995 та за даними персоніфікованого обліку за період з 01.09.2000 по 31.01.2021 з індивідуальним коефіцієнтом для обчислення 1,24910. Коефіцієнт заробітку у розмірі 2,07869 встановлюється за умови розрахунку періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000, що не передбачено чинним законодавства.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі № 280/9593/23 фактично виконано, а саме повторно розглянуто заяву та відмовлено в проведенні перерахунку пенсії вже з інших підстав (рішення від 14.06.2024 № 18), ніж були підставою для прийняття рішення від № 18 від 12.07.2023.

Зазначене також підтверджується висновками суду апеляційної інстанції, викладеними у постанові від 06.06.2024 у справі № 280/9593/23, відповідно до яких за наслідками розгляду справи судом першої інстанції не було визнано право позивача на перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи 2,07869, а підставами для часткового задоволення позову стали інші обставини.

При цьому, суд не надає оцінку правомірності рішенню відповідача від 14.06.2024 № 18, а лише констатує той факт, що ним виконано рішення суду повторно розглянуто заяву з урахуванням висновків суду. У разі незгоди зі змістом прийнятого Головним управлінням у Львівській області заявник має право на його оскарження.

Отже, на переконання суду, заявлені позивачем вимоги у межах заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду можуть слугувати підставою для звернення позивача із окремим позовом до суду.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів повного виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі № 280/9593/23, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю у порядку статті 382 КАС України.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача Шокарєвої Альони Вікторівни про встановлення судового контролю за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі № 280/9593/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвала виготовлена у повному обсязі та підписана 23.01.2025.

Суддя К.В.Мінаєва