Справа № 520/33602/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

23.01.2025 р. справа №520/33602/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сліденко А.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України за позовом

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - відповідач, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації, Управління)
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у встановленні та виплаті з 01.07.2021 року щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. до призначеної пенсії ОСОБА_1 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області установити та виплатити з 01.07.2021 року щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. до призначеної пенсії ОСОБА_1 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати доходу за затримку виплати пенсії.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що унаслідок вчинення органом публічної адміністрації протиправного управлінського волевиявлення не одержує пенсію у належному розмірі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 позов було залишено без руху у зв`язку із пропуском строку на звернення до суду стосовно вимог про нарахування та виплату доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 з 01.07.2021р. та відсутністю доказів сплати судового збору.

Указане рішення суду зумовлено неухильним виконанням приписів ч.1 ст.122 КАС України, ч.1 ст.123, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169 КАС України, якими передбачено, що недоліком в оформленні позову є подання позову поза межами визначеного процесуальним законом строку на звернення до суду без заяви (клопотання) про поновлення пропущеного строку та без доказів поважності причин пропуску строку на звернення до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2024р. вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2024р. у справі №520/33602/24 було визнано невиконаними. Позов в частині вимоги перерахувати та виплатити доплату до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 з 01.07.2021 було повернуто. Прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в частині про: 1) визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у встановленні та виплаті з 07.06.2024 року щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. до призначеної пенсії ОСОБА_1 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області установити та виплатити з 07.06.2024 року щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. до призначеної пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати доходу за затримку виплати пенсії.

Відповідач із поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що пенсія обчислена правильно та виплачується у повному розмірі.

Суд, вивчивши доводи усіх наявних у справі документів учасників спору, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

За викладеними у позов твердженнями заявник перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як пенсіонер по лінії Міністерства оборони України та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон №2262-XII) з 01.01.2000 року довічно у розмірі 65% грошового забезпечення (26 років вислуги).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 року по справі №520/20576/21 було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті з 01.04.2019р. пенсії у відповідності до вимог статей 43, 51 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ 105354/6397 від 30.08.2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.04.2019р. перерахунок, нарахування та виплату основної суми пенсії ОСОБА_1 у відповідності до вимог статей 43, 51 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб із урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ 105354/6397 від 30.08.2021 року.

Субєктом владних повноважень було виконано вказане рішення суду, пенсію заявника було перераховано згідно з оновленою довідкою, наданою ІНФОРМАЦІЯ_2 № ФХ 105354/6397 від 30.08.2021 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.03.2023р. по справі №520/ 1475/23 було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у встановленні та виплаті з 01.07.2021 року щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. до призначеної пенсії ОСОБА_1 у відповідності до Постанови КМУ від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб ». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області установити та виплатити з 01.07.2021 року щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. до призначеної пенсії ОСОБА_1 у відповідності до Постанови КМУ від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб », нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати доходу за затримку виплати пенсії.

На виконання зазначеного рішення суду було встановлено виплату щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2024р. у справі №520/32147/23 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають у відмові здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з грошового забезпечення, зазначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 № ФХ-105354 від 14.09.2023 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення зазначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 № ФХ-105354 від 14.09.2023 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням рішення суду від 07.03.2023 по справі № 520/1475/23, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2024р. у справі №520/12931/24 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з 01.02.2020р., з 01.02.2021р., з 01.02.2022р. з урахуванням розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідках №№ ФХ105354/1, ФХ105354/2, ФХ105354/3 від 16.03.2024р. про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020р., 01.01.2021р., 01.01.2022р., виданих ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок, нарахування та виплату пенсії з 01.02.2020р., з 01.02.2021р., з 01.02.2022р. з урахуванням розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідках про розмір грошового забезпечення № ФХ105354/1 від 16.03.2024 р. станом на 29.01.2020р., № ФХ105354/2 від 16.03.2024р. станом на 01.01.2021р., № ФХ105354/3 від 16.03.2024р. станом на 01.01.2022р., виданих ІНФОРМАЦІЯ_2 , та здійснити виплату (доплату) різниці між нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії з 01.02.2020р. по день проведення перерахунку, з урахуванням проведених виплат.

За викладеними у позові твердженнями, на виконання вказаного рішення суду від 03.09.2024р. у справі №520/12931/24 відповідачем було проведено перерахунок пенсії заявника, проте без нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії, встановленої постановою КМУ №713 від 14.07.2021р.

Позивач звернувся до відповідача із запитом від 24.10.2024р. щодо встановлення щомісячної доплати на виконання рішення суду від 07.03.2023р. у справі №520/1475/23.

Листом від 14.11.2024р. №32532-34071/Л-02/8-2000/24 ГУПФУ в Харківській області повідомило, що оскільки рішенням суду по справі №520/12931/24 зобов`язань щодо перерахунку пенсії з урахуванням щомісячної доплати, передбаченої постановою КМУ №713 у розмірі 2000,00 грн на ГУ ПФУ не покладено, зазначена доплата до пенсії заявника не встановлена.

Так, станом на 01.11.2024 р. розмір нарахованої пенсії заявника становив 24.000,33 грн (основний розмір пенсії 21.000,33 грн як 65% грошового забезпечення (25 років вислуги) 32.308,20 грн + 1.500,00 грн. індексації у порядку постанови КМУ №168 від 24.02.2023р. + 1.500,00 грн індексації у порядку постанови КМУ №185 від 23.02.2024р.

За викладеними у позові твердженнями, ГУПФУ здійснювало нарахування та виплату заявнику щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень відповідно до постанови КМУ №713, однак після перерахунку її пенсії на виконання рішення суду по справі №520/12931/24 з листопада 2024р. щомісячна доплата у порядку постанови КМУ №713 від 14.07.2021р. не виплачується.

Стверджуючи про невідповідність закону управлінського волевиявлення органу публічної адміністрації з приводу припинення виплати щомісячної доплати у порядку постанови КМУ №713 від 14.07.2021р. заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Право громадян України на соціальний захист проголошено ст.46 Конституції України, конкретизовано п.6 ч.1 ст.92 Конституції України і з 01.01.2004р. деталізовано нормами, насамперед, Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".

У силу дії бланкетної норми ст.4 Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" приписи Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Закон України №2662-ХІІ) є спеціальною нормою права стосовно відносин за участю заявника та запроваджують дві окремі, самостійні і незалежні одна від одної процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії громадянина, а саме: 1) за ст.43 Закону України №2662-ХІІ - у випадку призначення пенсії вперше та 2) за ст.63 Закону України №2662-ХІІ - у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення розміру оплати праці працівника на аналогічній (прирівняній) посаді.

Суд вважає, що указані процедури є різними як за змістом, так і за механізмом проведення (що підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019р. по зразковій справі №240/5401/18) і збігаються виключно в частині визначення загальної структури грошового забезпечення як розрахункової бази обчислення розміру пенсії і норми Закону України №2662-ХІІ скасовують дію окреслених у ст.7 Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" принципів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Окремо суд зважає, що у розумінні ч.3 ст.51 та ст.63 Закону України №2262-XII перерахунком пенсії є виключно управлінське волевиявлення субєкта владних повноважень з приводу обчислення нового розміру раніше вже призначеної пенсії у звязку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців (як унаслідок зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, так і унаслідок введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Тому підвищення підсумкового розміру пенсії за рахунок призначення щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 (або через призначення субєктом владних повноважень у порядку будь-яких інших підзаконних нормативно-правових актів права додаткових платежів), унаслідок яких основний розмір пенсії залишається незмінним, не підлягає кваліфікації у якості перерахунку пенсії у порядку ст.63 Закону України №2262-XII.

Отже, до вимог про виплату непризначених та ненарахованих субєктом владних повноважень сум платежів у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 підлягає застосуванню строк звернення до суду згідно з ч.2 ст.122 КАС України, а не згідно з ст.55 Закону України №2262-XII (постанова Верховного Суду від 21.02.2024р. по справі №240/27663/23, постанова Верховного Суду від 05.03.2024р. по справі №300/5476/22, постанова Верховного Суду від 08.05.2024р. по справі №400/11403/23).

Згідно з ч.4 ст.63 Закону України №2662-ХІІ питання визначення механізму перерахунку пенсій (умов, порядку та розмірів) було передано законодавцем у відання Уряду України і реалізовано Кабінетом Міністрів України у положеннях Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (затверджено постановою КМУ від 13.02.2008р. №45, далі за текстом - Порядок №45).

Згідно з п.1 Порядку №45 перерахунок пенсій проводиться у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Отже, приводом для проведення перерахунку розміру раніше призначеної пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій службовців, проведена на підставі рішення загального характеру, виданого суб`єктом владних повноважень, наділеним правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Таке тлумачення змісту правової підстави для обчислення нового розміру раніше вже призначеної у порядку Закону України №2262-ХІІ пенсії цілком корелюється із правовим висновком п.31 постанови Верховного Суду від 28.11.2022р. по справі №820/3451/18.

Окрім того, у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 22.06.2023р. по справі №160/25269/21 підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, є збільшення рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, що може бути реалізовано двома шляхами: (1) через централізований механізм повідомлень та інформувань територіального органу Пенсійного фонду України органами влади, у спосіб, визначений пунктами 1-3 Порядку № 45; (2) за відповідною заявою пенсіонера та доданими до неї документами.

Суд повторює, що перерахунок пенсії передбачений виключно ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ і здійснюється субєктом владних повноважень виключно після фізичного отримання довідки про підвищене грошове забезпечення, складеної або у зв`язку із реальним (фактичним, а не уявним) зростанням видів грошового забезпечення діючого публічного службовця, який посідає ту ж саму (аналогічну чи прирівняну) посаду державної служби, на якій було припинено власну публічну службу заявника, або у зв`язку із реальним (фактичним, а не уявним) введенням нових видів грошового забезпечення діючого публічного службовця, який посідає ту ж саму (аналогічну чи прирівняну) посаду державної служби, на якій було припинено власну публічну службу заявника.

Натомість, положеннями п.1 постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 передбачено підвищення пенсії на щомісячну доплату (до 2.000,00грн.); п.2 постанови КМУ від 16.02.2022р. №118 передбачено підвищення пенсії на коефіцієнт збільшення у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом; п.2 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 передбачено підвищення пенсії на коефіцієнт збільшення у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом; п.2 постанови КМУ від 23.02.2023р. №185 передбачено підвищення пенсії на коефіцієнт збільшення у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Оскільки цими нормами постанов Уряду України передбачено не перерахунок пенсії у порядку ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у зв`язку із зростанням розміру видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових видів грошового забезпечення), а виключно збільшення розміру пенсії за рахунок призначення щомісячної доплати до пенсії, то відсутні підстави для обтяження суб`єкта владних повноважень обов`язком здійснювати саме перерахунок пенсії заявника на підставі перелічених актів права.

14.07.2021р. Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №713, метою якої є зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб.

Абзацом 1 п.1 постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 установлено з 01.07.2021р. щомісячну доплату до пенсії у сумі - 2.000,00грн. особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Абзацом 2 п.2 постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 установлено з 01.07.2021р. щомісячну доплату до пенсії у сумі - 2.000,00грн. особам, яким призначено пенсію після 01.03.2018р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", але з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018р. або до цієї дати.

За спеціальним правилом абз.3 п.1 постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 установлена з 01.07.2021р. щомісячна доплата до пенсії у сумі - 2.000,00грн. не виплачується у разі перегляду (перерахунку) пенсій після 01.03.2018р., крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень.

При цьому, у силу спеціального правила абз.3 п.1 постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Також у силу застереження абз.4 п.1 постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

Проте, оскільки матеріали справи не містять обєктивних даних про виконання зобов`язаними особами рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022р. №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21), то суд, зважаючи на ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі Щокін проти України (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі Серков проти України (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), доходить до переконання про те, що у заявника могли виникнути легітимні сподівання та розумні очікування на незастосування субєктом владних повноважень правової категорії "у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом" до відносин з власного пенсійного забезпечення.

Відносно кола осіб, на яких поширюється дія Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ та Порядку №45, 01.01.2016р. настала подія підвищення поточного грошового забезпечення за постановою КМУ від 11.11.2015р. №988 (відносно поліцейських), а 01.03.2018р. настала подія підвищення поточного грошового забезпечення за постановою КМУ від 30.08.2017р. №704.

Відповідно до п.2 та п.3 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 виплату перерахованих розмірів раніше вже призначених у порядку Закону України №2262-ХІІ пенсій було запроваджено з 01.01.2018р. (відносно осіб, на яких поширюється дія постанови КМУ від 30.08.2017р. №704) та з 01.01.2016р. (відносно осіб, на яких поширюється дія постанови КМУ від 11.11.2015р. №988).

05.03.2019р. у зв`язку із набранням законної сили рішенням суду у справі №826/3858/18 втратили юридичну силу п.1 і п.2 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103, а тому подія нового перерахунку раніше призначених у порядку Закону України №2262-ХІІ пенсій припала на 01.04.2019р.

19.11.2019р. у звязку із набранням законної сили рішенням суду у справі №826/12704/18 втратив юридичну силу п.3 постанови КМУ від 21.02.2021р. №103, а тому подія нового перерахунку раніше призначених у порядку Закону України №2262-ХІІ пенсій припала на - 01.12.2019р.

Проте, перерахунки пенсій за рішенням суду станом на 01.04.2019р. (згідно з ч.2 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ від події 05.03.2019р.) та станом на 01.12.2019р. (згідно з ч.2 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ від події 19.11.2019р.) мали правову природу не обчислення нового розміру пенсії у зв`язку із підвищення грошового забезпечення відповідних категорій публічних службовців за постановою КМУ від 11.11.2015р. №988 чи за постановою КМУ від 30.08.2017р. №704, а припинення дії запровадженого Урядом України нормативного регламентування в частині обмеження структури грошового забезпечення як бази перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії виключно окладом за посадою, окладом за званням та надбавкою та вислугу років.

Розвязуючи спір, суд зважає, що (за умови незастосування положень ст.22 Закону України від 02.12.2021р. №198-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік", ст.22 Закону України від 03.11.2022р. №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік", ст.22 Закону України від 09.11.2023р. №3460-ІХ "Про Державний бюджет України на 2024 рік") у силу правового висновку постанов Верховного Суду від 02.08.2022р. по справі №440/6017/21, від 11.12.2023р. по справі №560/1291/21, від 29.06.2023р. у справі №380/7813/22; від 02.08.2022р. по справі №440/6017/21, від 11.12.2023р. по справі №560/1291/21, від 22.11.2023р. по справі №340/4403/22, від 29.06.2023р. у справі №380/7813/22; від 19.09.2023р. по справі №160/15756/21; від 04.04.2023р. по справі №120/5264/22, від 06.11.2023р. по справі №300/1947/22, від 22.11.2023р. по справі №340/4403/22, від 29.06.2023р. у справі №380/7813/22; від 12.03.2024р. по справі №300/1772/23; від 28.03.2024р. у справі №160/3235/23 подія підвищення розміру окладу за посадою та окладу за звання (а відтак, і усіх інших видів грошового забезпечення, в алгоритмі обчислення яких беруть участь оклад за посадою та оклад за званням) згідно з постановою КМУ від 30.08.2017р. №704 мала місце - 01.01.2020р. за рахунок використання під час обчислення грошового забезпечення значення прожиткового мінімуму для працездатної особи у "2.102,00грн.", - 01.01.2021р. за рахунок використання під час обчислення грошового забезпечення значення прожиткового мінімуму для працездатної особи у "2.270,00грн.", - 01.01.2022р. за рахунок використання під час обчислення грошового забезпечення значення прожиткового мінімуму для працездатної особи у "2.481,00грн.", - 01.01.2023р. за рахунок використання під час обчислення грошового забезпечення значення прожиткового мінімуму для працездатної особи у "2.684,00грн.".

Тому суд вважає, що у розумінні ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ та п.5 Порядку №45 перерахунки розміру раніше вже призначених пенсій саме у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій публічних службовців можуть мати місце: 01.01.2016р. (має місце подія реального підвищення грошового забезпечення), 01.01.2018р. (має місце випадок застосування ретроспективного правила виплати підвищеної пенсії з 01.01.2018р. у зв`язку із реальним підвищенням грошового забезпечення з 01.03.2018р.), 01.03.2018р. (має місце подія реального підвищення грошового забезпечення), 01.02.2020р. (має місце подія умовного підвищення грошового забезпечення у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 за рахунок використання показника прожиткового мінімуму для працездатної особи розмірі - "2.102,00грн. станом на 01.01.2020р. замість - "1.762,00грн»), 01.02.2021р. (має місце подія умовного підвищення грошового забезпечення у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 за рахунок використання показника прожиткового мінімуму для працездатної особи розмірі - "2.270,00грн." станом на 01.01.2021р. замість - "1.762,00грн.), 01.02.2022р. (має місце подія умовного підвищення грошового забезпечення у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 за рахунок використання показника прожиткового мінімуму для працездатної особи розмірі - "2.481,00грн." станом на 01.01.2022р. замість - "1.762,00грн."), 01.02.2023р. (має місце подія умовного підвищення грошового забезпечення у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 за рахунок використання показника прожиткового мінімуму для працездатної особи розмірі - "2.684,00грн." станом на 01.01.2023р. замість - "1.762,00грн. ").

Натомість, перерахунки пенсій на виконання рішень судів у зв`язку: із зменшенням відсоткового розміру пенсії відносно грошового забезпечення, із втратою чинності нормами постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 в частині структури грошового забезпечення як розрахункової бази обчислення нового розміру раніше вже призначеної пенсії (05.03.2019р. - відповідає перерахунку пенсії з 01.04.2019р., 19.11.2019р. - відповідає перерахунку пенсії з 01.12.2019р.) є виправленням наслідків недоліків/вад/дефектів управлінських волевиявлень суб`єкта владних повноважень управлінської функції у порядку судового захисту, а не перерахунком пенсії через підвищення поточної винагороди за службу діючого публічного службовця у порядку ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.

При цьому, стосовно правової природи доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 суд зазначає, що: 1) згаданий платіж є тимчасовою виплатою до настання події досягнення розміром пенсії рівня, котрий виключає існування диспропорцій у розмірах пенсії; 2) даний платіж враховується під час подальших підвищень пенсій згідно з ст.ст.13, 21, 36 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ, але не входить до структури основного розміру пенсії, який за правилами ст.ст.43 та 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ обчислюється виключно з сукупного розміру грошового забезпечення особи відповідної категорії (діючого публічного службовця у співставних до заявника умовах проходження поточної публічної служби та співставних штатних посадах в організаційній структурі відповідного державного органу); 3) щомісячна доплата до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 не підлягає індексації у порядку постанови КМУ від 24.03.2023р. №168 та у порядку постанови КМУ від 23.02.2024р. №185; 4) щомісячна доплата до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 підлягає припиненню у разі проведення суб"єктом владних повноважень добровільного чи примусового на виконання рішення суду перерахунку пенсії у порядку ст.ст.51 та 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ у зв"язку як із реальним, так і "умовним" підвищенням (зростанням) рівня обчисленого відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 грошового забезпечення станом на 01.01.2020р., станом на 01.01.2021р.; станом на 01.01.2022р., станом на 01.01.2023р., станом на 01.01.2024р. у разі перевищення сумою підвищення розміру у - 2.000,00грн.

Як встановлено судом з матеріалів справи, станом на 01.07.2021 р. основний розмір пенсії заявника становив 7.146,75 грн як 65% грошового забезпечення (25 років вислуги) 10.995,00 грн.

З 01.02.2022р. заявнику проведено перерахунок основного розміру пенсії на виконання рішення суду - 21.000,33 грн як 65% грошового забезпечення (25 років вислуги) 32.308,20 грн.

Отже, розмір суми підвищення пенсії після перерахунку з 01.02.2022р. перевищив розмір у 2.000,00грн.

При цьому, причиною підвищення розміру пенсії стало виконання рішення суду про обчислення грошового забезпечення заявника як діючого військовослужбовця у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 станом на 01.01.2022р. через застосування показника прожиткового мінімуму - "2.481,00грн." замість показника прожиткового мінімуму - "1.762,00грн.", тобто підвищення/зростання грошового забезпечення.

Указаний перерахунок пенсії підпадає під дію ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ і є саме тим перерахунком пенсії, котрий призводить до припинення існування правової підстави для подальшої виплати щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713.

Продовжуючи розгляд справи, суд відзначає, що 29.01.2020р. у зв`язку із набранням законної сили рішення суду у справі №826/6453/18 втратив чинність п.6 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 та було відновлено дію первісної редакції п.4 постанови КМУ від 30.07.2018р. №704 про обчислення грошового забезпечення військовослужбовця із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, тобто настала подія умовного (а не реального) підвищення поточного грошового забезпечення діючого військовослужбовця.

Відповідно до ст.7 Закону України від 14.11.2019р. №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01.01.2020р. також було запроваджено єдину величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі - "2.102,00грн."

Між тим, згідно з ст.7 Закону України від 15.12.2020р. №1082-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік", ст.7 Закону України від 02.12.2021р. №1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік", ст.7 Закону України від 03.11.2022р. №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" було запроваджено одночасно декілька величин прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: звичайну величину прожиткового мінімуму для працездатної особи у розмірі - "2.270,00грн." (станом на 01.01.2021р.), "2.481,00грн." (станом на 01.01.2022р.), "2.684,00грн." (станом на 01.01.2023р.) та спеціальну величину прожиткового мінімуму для працездатної особи у розмірі - "2.102,00грн." для визначення посадових окладів працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами.

Оскільки за приписами постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 і субєкт владних повноважень - орган фінансового забезпечення кадрової публічної служби, і особа начальницького складу служби цивільного захисту є відповідно державним органом та працівником державного органу, то з огляду на застереження п.8 Прикінцевих положень Закону України від 02.12.2021р. №1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" і п.7 Прикінцевих положень Закону України від 03.11.2022р. №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" під час обчислення грошового забезпечення з 29.01.2020р./30.01.2020р. не може бути використаний показник прожиткового мінімуму для працездатної особи понад - "2.102,00 грн.".

При цьому, суд зважає на приписи абз.1 п.4 постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 у редакції постанови КМУ від 12.05.2023р. №481, де указано, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

З наведеного випливає, що Кабінет Міністрів України як суб`єкт владних повноважень, до виключного відання якого законодавцем у приписах ч.4 ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" було віднесено визначення правил обчислення грошового забезпечення, у період часу 01.03.2018р.- подія набрання чинності постановою КМУ від 12.05.2023р. №481 не приймав власного рішення нормативного характеру з приводу підвищення розмірів окладу за посадою та окладу за військовим званням за постановою КМУ від 30.08.2017р. №704.

Натомість, у силу правових висновків постанов Верховного Суду від 02.08.2022р. по справі №440/6017/21, від 11.12.2023р. по справі №560/1291/21, від 29.06.2023р. у справі №380/7813/22; від 02.08.2022р. по справі №440/6017/21, від 11.12.2023р. по справі №560/1291/21, від 22.11.2023р. по справі №340/4403/22, від 29.06.2023р. у справі №380/7813/22; від 04.04.2023р. по справі №120/5264/22, від 06.11.2023р. по справі №300/1947/22, від 22.11.2023р. по справі №340/4403/22, від 29.06.2023р. у справі №380/7813/22; від 12.03.2024р. по справі №300/1772/23, від 28.03.2024р. у справі №160/3235/23, від 02.04.2024р. у справі №340/608/23 подія підвищення розміру окладу за посадою (та окладу за званням) згідно з постановою КМУ від 30.08.2017р. №704 мала місце з 01.01.2020р., з 01.01.2021р., з 01.01.2022р., з 01.01.2024р. за рахунок обовязковості використання під час обчислення грошового забезпечення значення прожиткового мінімуму для працездатної особи у "2.102,00грн.", "2.270,00грн.", у "2.481,00грн.", у "2.684,00грн.".

Проведення за цими причинами суб"єктом владних повноважень перерахунків пенсії у порядку ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (як у добровільному порядку, так і у примусовому порядку на виконання відповідного рішення суду) згідно з ст.64 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ виключає проведення щомісячної доплати у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713.

Тому суд вважає, що оскільки умовою реалізації права заявника на отримання платежу у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 є відсутність події вчинення суб"єктом владних повноважень управлінського волевиявлення з приводу перерахунку пенсії згідно ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (а у межах даної справи заявник прагне саме до спонукання суб"єкта владних повноважень вчинити конкретне правлінське волевиявлення з приводу перерахунку пенсії згідно ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ), то за цим епізодом відсутні правові підстави для задоволення вимог позову.

Окремо суд зважає, що оскільки новий розмір пенсії заявника був обчислений суб"єктом владних повноважень станом на 01.02.2022р. з урахуванням розмірів видів підвищеного грошового забезпечення, обчисленого у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи - "2.481,00грн." замість показника прожиткового мінімуму для працездатної особи - "1.762,00грн.", то указане унеможливлює застосування до цього розміру пенсії додаткового призначення щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713.

Розвязуючи спір, суд відзначає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) суб`єкта владних повноважень викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч.2 ст.77 КАС України і повинен виконуватись шляхом подання до суду доказів та зазначення у процесуальних документах належних аргументів відповідності закону вчиненого волевиявлення, але стан виконання суб"єктом владних повноважень цього обов`язку не виключає дії норм ч.1 ст.77 КАС України та стандартів доказування, сформульованих у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023р. по справі №916/3027/21.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зважає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі №826/1647/16 (адміністративне провадження №К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання протиправним управлінського волевиявлення субєкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення таким волевиявленням власних прав та інтересів та доведеність факту невідповідності закону реально вчиненого управлінського волевиявлення.

Визначаючись з приводу реально вчиненого суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах управлінського волевиявлення, суд зазначає, що за загальним правилом з огляду на положення п.18 ч.1 ст.19, п.19 ч.1 ст.4 КАС України, п.1 ч.2 ст.24, п.2 ч.2 ст.24, ч.3 ч.2 ст.24 Митного кодексу України під рішенням суб`єкта владних повноважень слід розуміти - письмовий акт, під дією суб`єкта владних повноважень слід розуміти - вчинок з приводу реалізації управлінського повноваження, під бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти - ухилення від виконання обов`язку, під відмовою суб`єкта владних повноважень слід розуміти - оформлене офіційним письмовим документом - листом відхилення прохання/звернення приватної особи.

У спірних правовідносинах субєктом владних повноважень спочатку було реалізовано управлінську функцію у спосіб призначення на користь заявника платежу у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 (тобто було вчинено волевиявлення у формі дії), але потім за управлінським волевиявленням суб`єкта владних повноважень виплата коштів у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 була припинена у зв`язку із виконанням рішення суду про перерахунок пенсії заявника з 01.02.2022р.

Отже, факт вчинення суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах управлінського волевиявлення у формі дій у розумінні вчинку підтверджено матеріалами справи відносно події припинення виплати щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 саме у зв`язку із виконанням рішення суду про перерахунок пенсії заявника з 01.02.2022р.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання про те, що у спірних правовідносинах щомісячна доплата до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 була призначена та здійснювалась, однак у подальшому була припинена за управлінським волевиявленням з підстав, відповідність яких ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України була доведена субєктом владних повноважень у ході розгляду справи за правилами ч.2 ст.77 КАС України у зв"язку із наявністю події перерахунку пенсії заявника з 01.02.2022р. із збільшенням понад 2.000,00грн.

При розв`язанні спору, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), вичерпно реалізував усі діючі механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам та нормам закону, котрі здатні вплинути на правильне вирішення спору; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; повно та детально виклав власні висновки та міркування як з приводу тлумачення належних норм права, так і з приводу усіх слушних доводів поданих учасниками спору процесуальних документів.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, ст.ст.72-77, 90, 211, 241-244, 246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко