Справа № 607/25275/24
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2025-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2025 Справа №607/25275/24 Провадження №2-а/607/83/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участі секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

представника позивача, адвоката Войнарського А. Й.,

представника відповідача Джирва С. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3515423 від 20 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Тернопільській області ДПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3515423 від 20 листопада 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 листопада 2024 року була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3515423. За її змістом ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом LADA 21150, номерний знак НОМЕР_1 , 20 листопада 2024 року о 15 год. 22 хв. в місті Чортків, дорога АД М12, рухався зі швидкістю 79 км/год, при дозволеній 50 км/год., чим порушив п.12.9.б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 ТСО00532.

Дана постанова була вручена позивачу ОСОБА_1 працівником поліції 20 листопада 2024 року.

Позивач обґрунтовував свої доводи тим, що він не погоджувався із правомірністю складання постанови, вважає її безпідставною та винесеною із грубим порушенням його конституційних прав, оскільки ОСОБА_1 дотримувався Правил дорожнього руху (далі ПДР), в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Під час притягнення до адміністративної відповідальності, як вбачається з постанови, розгляд проводився формально і без дотримання норм законодавства і врахування обставин, які визначають склад адміністративних правопорушень за вищевказаними нормами КУпАП.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що працівниками УПП в Тернопільській області ДПП незаконно притягнуто його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3515423 від 20 листопада 2024 року.

Ухвалою судді від 28 листопада 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до УПП в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3515423 від 20 листопада 2024 року. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

05 грудня 2024 року судом зареєстровано відзив на позову заяву, в якому представник УПП в Тернопільській області ДПП просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на наступне.

Під час несення служби на 392 км автодороги М-19 «Доманове Ковель Чернівці Тереблече» (населений пункт м. Чортків) 20 листопада 2024 року працівниками УПП в Тернопільській області ДПП за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (ТСО00532) було виявлено порушення ПДР, а саме: водій транспортного засобу марки ВАЗ 21150 з номерним знаком НОМЕР_2 рухався зі швидкістю 79 (сімдесят дев`ять) км/год., при дозволеній 50 (п`ятдесят) км/год., чим порушив п. 12.9 (б) ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.9 (б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, поліцейським було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

У відповідності до п. 12.9 б) ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Загальне обмеження швидкості 50 км/год стосується населених пунктів, позначених дорожніх знаком 5.49 «Початок населеного пункту». Дія цього обмеження скасовується знаком 5.50 «Кінець населеного пункту».

Слід зауважити, що загальні обмеження швидкості в населеному пункті не перериваються після перехресть і діють на всіх вулицях населеного пункту.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Відповідно до листа-роз`яснення Державної Служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 16 червня 2010 року № 4/4-2327 (копія додається) виробник приладу TruCam (LTI, СІЛА) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Войнарський А. Й. в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позові, суду пояснив, що його довіритель рухався в межах дозволеної швидкості, правил дорожнього руху не порушував. ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівників поліції, що він свою вину не визнає та хоче скористатися правовою допомогою. Також повідомляв працівникам поліції, що його адвокат має намір прибути на місце зупинки транспортного засобу. Враховуючи викладене, просив скасувати спірну постанову, а провадження у справі закрити.

Представник відповідача УПП в Тернопільській області ДПП, вважає спірну постанову законною, просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у відзиві.

Отож, судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 3515423 від 20 листопада 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 20 листопада 2024 року о 15 год. 22 хв. в м. Чортків, дорога АД М19 392 км, він керував транспортним засобом ВАЗ 21150 з номерним знаком НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 79 км/год, при дозволеній 50 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС00532, чим порушив вимоги п. 12.9.б ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач оскаржив постанову до суду та просить її скасувати.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353 (далі Закон № 3353), встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 12.9 б) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Загальне обмеження швидкості 50 км/год. стосується населених пунктів, позначених дорожніх знаком 5.49 «Початок населеного пункту». Дія цього обмеження скасовується знаком 5.50 «Кінець населеного пункту».

Тобто, у виниклому між сторонами спорі відповідач повинен належними та допустимими доказами довести, що ОСОБА_1 , всупереч положень ПДР рухався транспортним засобом зі швидкістю 79 км/год., при дозволеній 50 км/год., та після зупинки керованого ним транспортного засобу, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були порушені.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будьякі дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У постанові від 26 квітня 2018 року по справі № 338/1/17 Верховний Суд висловив позицію про вірність висновків суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У постанові по справі № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року Верховний Суд звернув увагу на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будьяких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будьякого доказу, якто наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

У спірній постанові серії ЕНА № 3515423 від 20 листопада 2024 року вказано, що до постанови додається відео з нагрудної камер 474481.

Оглядом матеріалів диску, наданого суду представником відповідача, встановлено наявність відеозапису, із якого вбачається, що ОСОБА_1 20 листопада 2024 року о 15 год. 22 хв., керував транспортним засобом марки ВАЗ 21150 з номерним знаком НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції. В ході розмови працівник поліції повідомив про порушення ПДР, а саме перевищення швидкості в населеному пункті. ОСОБА_1 повідомив, що ПДР він не порушував та попросив надати докази. Працівники поліції неодноразово демонстрували відео фіксації порушення, після чого Щавурський О. В. повідомив поліцейським, що він хоче скористатися послугами адвоката, його адвокат має намір прибути на місце зупинки на протязі двох годин. Натомість працівник поліції запитувала ОСОБА_1 , чи має він намір відкласти розгляд справи, на що осатаній повідомив, що хоче, щоб справа була розглянута у присутності його адвоката. Поліцейська не брала до уваги таку позицію позивача, інформувала його, що вона не має можливості очікувати адвоката Щавурського О. В. та склала стосовно останнього постанову, яка є предметом судового розгляду.

Так, згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 27912798 цього Кодексу.

ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівнику поліції, що хоче, щоб його адвокат був присутній, однак поліцейським не було забезпечено реалізацію права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на правову допомогу.

Таким чином, на думку суду, діями працівника поліції порушено права ОСОБА_1 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що у свою чергу свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, адже ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в повному обсязі свої права щодо заявлення клопотань та отримання правової допомоги.

При цьому суд враховує постанову Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 524/3644/17, з якої випливає, що ненадання особі можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є порушенням права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року по справі № 524/9827/16а.

Разом з тим, способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що відповідачем не дотримано вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3515423 від 20 листопада 2024 року. Водночас, суд вважає, що не є уповноваженою особою чи органом на розгляд справи про адміністративне правопорушення та не може підміняти собою відповідача, а відтак справу слід надіслати на новий розгляд до УПП в Тернопільській області ДПП.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

З огляду на те, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача УПП в Тернопільській області ДПП на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302 (триста дві),80 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 17377, 90, 205, 241246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3515423 від 20 листопада 2024 року задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3515423 від 20 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень скасувати, а матеріали справи надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 302 (триста дві),80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: вул. Котляревського, буд. 24, м. Тернопіль, 46003.

Повний текст рішення складено 03 січня 2025 року.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О.Герчаківська