Справа № 240/20692/24
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/20692/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

21 січня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представника позивача: Пасічник А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області ЦМУ МЮ (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального, в якому просило:

- визнати протиправною постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Тетяни Сладь від 18.10.2024 ВП №75557379 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з виконанням Управлінням рішення суду у суровій відповідності до наведеного законодавства;

- скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Тетяни Сладь від 18.10.2024 ВП №75557379 про накладення штрафу у розмірі 5100,00грн. є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з виконанням Управлінням рішення суду у суровій відповідності до наведеного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області отримано постанову про накладання штрафу від 18.10.2024 головного державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа №240/34252/23 від 05.02.2024, виданого Житомирським окружним адміністративним судом. Підставою винесення постанови про накладення штрафу слугували наступні обставини, а саме: щодо стягувача застосовується обмеження у виплаті пенсії. Вважає, що постанова старшого державного виконавця від 18.10.2024 винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржувана підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання повноважного представника не направили.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі №240/34252/23 адміністративний позов задоволено, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" за період з 01.07.2023, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення суду судом видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлено до виконання та на підставі якого державним виконавцем відкрите виконавче провадження ВП №75557379.

В результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії з 01.07.2023 складає 23250,98 грн, в тому числі:

- основний розмір пенсії - 17325,42 грн;

- індексація 2022 - 2425,56 грн;

- індексація 2023 - 1500,00 грн;

- щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021- 2000,00 грн.

На виконання рішення суду нараховано доплату за період з 01.07.2023 по 31.03.2024 у розмірі 19426,86 грн.

В подальшому, листом від 08.08.2024 за вих. №0600-0305-5/98788 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило відповідача, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі №240/34252/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області з 01.07.2023 проведено перерахунок та нарахування ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» без обмежень максимального розміру пенсії, з урахуванням виплачених сум. В результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії з 01.07.2023 становив 22430,00 грн. За період з 01.07.2023 по 29.02.2024 нарахована доплата пенсії в розмірі 19426,86 грн. 3 01.03.2024 виплата пенсії здійснюється у розмірі визначеному на виконання рішення суду. Рішення суду виконано добровільно межах наданих компетенції та фінансування. Зауважено, що виплата заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат за судовим рішенням може бути проведена за умови надходження відповідного бюджетного фінансування Пенсійного фонду України.

Однак, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сладь Т.П. 18.10.2024 винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду протиправною та такою, що порушує його права, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не виконано належним чином рішення суду у справі № 240/34252/23, оскільки пенсія позивачу виплачується з обмеженням максимальним розміром.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі також Закон №1404-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

При цьому, в силу вимог ч.1 ст.5 Закону №1403-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до положень ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, законодавством не передбачено повноважень державного виконавця здійснювати заходи примусового виконання судового рішення у спосіб, інакший, аніж визначений безпосередньо самим виконавчим документом.

Відповідно до вимог ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений ст.63 Закону № 1404-VIII.

Так, згідно зі ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Зазначеного вище видно, що чинним законодавством визначено певний послідовний порядок, а також механізм виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії. Так, здійснюючи примусове виконання судових рішень немайнового характеру, за якими боржники зобов`язані особисто вчинити певні дії, державний виконавець має право здійснювати інші заходи примусового характеру.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України; судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, розглядаючи адміністративний позов щодо законності дій державного виконавця органу виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Висновок аналогічного змісту викладено у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №619/562/18.

Із матеріалів справи слідує, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі №240/34252/23 адміністративний позов задоволено, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" за період з 01.07.2023, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі №240/34252/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області з 01.07.2023 проведено перерахунок та нарахування ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» без обмежень максимального розміру пенсії, з урахуванням виплачених сум.

Згідно з розрахунком пенсії станом на 01.09.2024 нарахований розмір пенсії становить 24750,98 грн., однак до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії визначено 23610,00 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що у вказаному судовому рішенні вирішено питання застосування норм Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08 липня 2011 року при перерахунку пенсії.

Однак, незважаючи на те, що судом вирішено спірні правовідносини між сторонами та вказано на непоширення на такі правовідносини положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668- VI від 08 липня 2011 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в порушення висновків, викладених у рішенні Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/34252/23, при здійсненні чергового перерахунку розміру пенсії продовжило застосовувати до пенсії положення статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08 липня 2011 року щодо обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Позивачем, в свою чергу, зазначено, що черговою зміною умов пенсії слід вважати її зміну внаслідок індексації на виконання постанови Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році".

Також, позивачем зазначено, що фактично, вказані у постанові про накладення штрафу вимоги стосуються правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивачу після її індексації відповідно до Постанови №185 максимальним розміром, які повинні розглядатися в іншому позовному провадженні, оскільки рішення суду виконано чітко відповідно до його мотивувальної та резолютивної частин, як того вимагає ст.ст.246, 322 КАС України. Тобто, зазначені дії не були предметом судового розгляду, а відповідно не можуть бути похідними щодо виконання рішення суду, за яким відкрито виконавче провадження.

Колегія суддів зазначає, що станом на момент здійснення такого перерахунку пенсії у зв`язку із її індексацією, чинної норми, яка б визначала розмір максимального обмеження, закон не містить, оскільки положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-ХІІ рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення Конституційного Суду України.

З часу прийняття рішення у справі №240/34252/23 пенсійне законодавство в частині, що стосується обмеження виплати пенсії максимальним розміром, змін не зазнавало.

Колегія суддів звертає увагу та наголошує на тому, що Закон не уповноважує територіальний орган Пенсійного фонду на власний розсуд визначати підстави, умови та максимальний розмір для обмеження пенсійних виплат. Під час проведення наступних перерахунків пенсії позивача пенсійний орган не вправі застосовувати обмеження максимального розміру пенсії з тих підстав, яким вже надано оцінку у судовому рішенні , що набрало законної сили.

Судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

Зобов`язальна частина рішення містила початкову дату проведення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром - без часового обмеження в майбутньому.

Колегія суддів наголошує на обов`язковості висновків суду у справі щодо перерахунку пенсії для пенсійного органу не лише в межах цієї справи, але і під час виникнення/існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням позивача , включаючи подальші перерахунки пенсії (до виникнення передбачених законом підстав для застосування обмеження).

Безпідставними є доводи апелянта, що фактично, вказані у постанові про накладення штрафу вимоги стосуються правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивачу після її індексації відповідно до Постанови №185 максимальним розміром, які повинні розглядатися в іншому позовному провадженні.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не виконано належним чином рішення суду у справі № 240/34252/23, оскільки пенсія позивачу виплачується з обмеженням максимальним розміром, відтак, постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сладь Т.П. від 18.10.2024 ВП №75557379 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. є правомірною.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.