Справа № 149/4099/24
Суддя: Олійник І. В.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/4099/24
Провадження №2-а/149/13/25
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Олійника І. В.,

за участі секретаря Янюк А. Й.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою серії ЕНА № 03661487 від 14.12.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що вона здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Позивач зазначає, що вона не вчиняла адміністративного правопорушення, оскільки перебувала у транспортному засобі, який був припаркований на проїзній частині де була відсутня дорожня розмітка пішохідного переходу, заміри відстані поліцейські не здійснювали, а тому її вина не доведена належними та допустимими доказами. При цьому поліцейські порушили порядок розгляду справи. Відтак, позивач просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 26.12.2024 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачеві визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, представник подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву узагальнені доводи котрого зводяться до того, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом із портативного відеореєстратора посилання на котрий міститься в оскаржуваній постанові та яким зафіксовано розташування дорожнього знаку 5.38.1 та 2.38.2 ПДР "Пішохідний перехід", який з огляду на п. 8.2 ПДР має перевагу перед дорожньою розміткою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За змістом оскаржуваної постанови серії ЕНА № 3661487 від 14.12.2024, 14.12.2024 о 13:42 год у с. Уланів по вул. Миру, 12 водій ОСОБА_1 здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушила пп. г п. 15.9 ПДР, внаслідок чого її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно із пп. г п. 15.9 ПДР зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Оскаржувана постанова відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (Постанова Верховного Суду у справі № 686/11314/17).

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17, від 23.10.2019 по справі № 357/10134/17 та інших.

На виконання обов`язку щодо доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень представником відповідача подано відзив на позовну заяву, копію оскаржуваної постанови, а також диск із відеозаписами із портативних відеореєстраторів (боді-камер поліцейських), посилання на одну з яких міститься в п. 7 оскаржуваної постанови та змістом котрих спростовуються доводи позивача, оскільки на записах зафіксовано транспортний засіб припаркований на проїзній частині в межах розташування знаків 5.38.1 і 5.38.2 Пішохідний перехід, які згідно із п. 8.2 ПДР мають перевагу перед дорожньою розміткою, а також пояснення позивача по суті виявленого правопорушення, якими остання підтвердила зупинку транспортного засобу з порушенням правил дорожнього руху, пояснивши причини такої зупинки.

Нездійснення поліцейським замірів відстані не є істотним недоліком, зважаючи на очевидність порушення позивачем вимог пп. г п. 15.9 ПДР, що нею і не заперечувалося під час складення постанови, а також підтверджено відеозаписами з відеореєстраторів.

Також, суд відхиляє доводи позивача про порушення поліцейськими порядку розгляду справи, оскільки відеозаписами із портативних відеореєстраторів зафіксовано дотримання поліцейським порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема роз`яснення норми закону, яка передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, роз`яснення прав, а також відмову позивача від отримання копії оскаржуваної постанови.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, зокрема те, що відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, а доводи позивача є необгрунтованими та не знайшли свого підтвердження, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

При цьому судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 121, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 162, 246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суд може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено - 23.01.2025.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК