Справа № 120/4943/24
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4943/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Свентух Віталій Михайлович

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

23 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕНКАР" на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕНКАР" до Головне управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕНКАР" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 30.05.2024 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено та зупинено дію рішення комісії Головного управління ДПС у Вінницькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.05.2024 року №27670 про відповідність платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕНКАР" критеріям ризиковості платника податку до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

06.06.2024 року представник позивача звернулась до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 30.05.2024 року про забезпечення позову в адміністративній справі №120/4943/24.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕНКАР" про встановлення судового контролю за виконанням ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 30.05.2024 року про забезпечення позову в адміністративній справі №120/4943/24.

Не погодившись із зазначеною ухвалою позивач оскаржив її в апеляційному порядку, вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення поданої заяви. У скарзі зазначено зокрема, що ухвала про забезпечення позову відповідачем не виконується, тому позивач просить встановити судовий контроль за виконання ухвали суду, в порядку ст. 382 КАС України.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому вказав, що ст. 382 КАС України не врегульовано питання щодо встановлення судового контролю за виконанням ухвали про забезпечення позову.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України.

Перевіривши обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать встановлені обставини справи, рішенням комісії Головного управління ДПС у Вінницькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.05.2024 року №27670 визнано відповідність ТОВ "ГОЛДЕНКАР" п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Позивачем оскаржено рішення податкового органу до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.05.2024 року задоволено заяву про забезпечення позову задовольнити. Зупинено дію рішення комісії Головного управління ДПС у Вінницькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.05.2024 року №27670 про відповідність платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕНКАР" критеріям ризиковості платника податку до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕНКАР" про встановлення судового контролю за виконанням ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 30.05.2024 року про забезпечення позову в адміністративній справі №120/4943/24.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 та 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Отже, ухвали про забезпечення позову є виконавчими документами та підлягають обов`язковому виконанню з дня її постановлення.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (частина 8 статті 382 КАС України).

Крім того, відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення; накладення штрафу, визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Необхідно зауважити, що норми ст.ст. 382, 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, який виступав відповідачем у справі, подати звіт про виконання рішення суду. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2020 у справі №800/320/17, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2020 року про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, яка була постановлена окремо від судового рішення.

З аналізу наведених норм права, позиції Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що виключно за наявності належних та допустимих доказів невиконання відповідачем судового рішення, суд наділяється повноваженнями для застосування ст.382 КАС України в частині встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Так, відповідно до положень ч.1-3 ст.241 КАС України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

На переконання суду, судовим рішенням, яке ухвалено на користь тієї чи іншої сторони, є виключно рішення, прийняте за результатами розгляду справи по суті, яким закінчується судовий розгляд справи.

Саме після ухвалення рішення по суті справи вирішуються питання розподілу судових витрат, порядку та способу виконання судового рішення, встановлення судового контролю за його виконанням тощо.

В той же час, вирішення процедурного питання щодо розгляду заяви про забезпечення позову не є вирішенням справи по суті із прийняттям рішення на користь тієї чи іншої особи.

Таким чином, встановлення судового контролю за виконанням ухвали, прийнятої з процесуальних питань, які не стосуються суті спору, що виник між сторонами у справі, а лише вказує на ту чи іншу процесуальну дію, прийняту судом у межах наданих йому повноважень, суперечить положенням КАС України та не відповідає завданням інституту судового контролю.

Таким чином, належних та допустимих доказів наявності підстав вважати, що без вжиття заходів судового контролю відповідачем не буде виконано судове рішення, позивач до суду першої інстанції не подавав, що свідчить про необґрунтованість заяви про встановлення судового контролю в цій частині.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для її скасування, що не спростовано доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕНКАР" залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.