Справа № 380/11699/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
21 січня 2025 року м. Львів
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕФ ТРИ ЕМ» (позивач/ТОВ «ЕФ ТРИ ЕМ») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської митниці (відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 09 квітня 2024 року № UA209000/2024/900289/2;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/001217;
- стягнути на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕФ ТРИ ЕМ» сплачений ним судовий збір у визначеному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці;
- стягнути на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕФ ТРИ ЕМ» сплачену ним суму витрат на переклади документів у визначеному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці.
Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 09 квітня 2024 року № UA209000/2024/900289/2.
Визнано протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/001217, складену Львівською митницею.
У вказаному рішенні суд відзначив, що витрати на професійну правничу допомогу будуть вирішені судом із урахуванням та в порядку, передбаченому частиною сьомою статті 139, статтею 252 КАС України.
14 січня 2025 року представник позивача адвокат Стецьків Наталія Іванівна подала через систему «Електронний суд» заяву від 14 січня 2025 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Заява мотивована тим, що станом на день її подання позивач поніс витрати на послуги професійної правничої допомоги адвоката на суму 8000,00 грн, що підтверджується такими документами: договором про надання правових послуг № 02/05/24 від 01 травня 2024 року; актом від 13 січня 2025 року про приймання-передачі наданих послуг за Договором № 02/05/24 від 01 травня 2024 року; рахунком на оплату № 01/01 від 13 січня 2025 року; платіжним дорученням № 1261 від 13 січня 2025 року. Представник позивача відзначає, що: понесені позивачем витрати є фактичними, оскільки оплачені в повному обсязі, а також такі є документально підтвердженими та доведеними; під час визначення суми відшкодування позивач дотримався критерію реальності понесених витрат, встановлення їх дійсності та необхідності та критерію розумності їхнього розміру.
Представник відповідача 16 січня 2025 року подав через систему «Електронний суд» клопотання від 16 січня 2025 року про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
У зв`язку з цим просить суд зменшити заявлену до відшкодування суму витрат на правничу допомогу.
Особливості ухвалення додаткового рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
Так, частиною першою цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.
Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За правилами частини третьої цієї статті для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За правилами частини четвертої названої статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На виконання вимог вказаної норми представник позивача подала до суду:
1. Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1291273 від 24 червня 2024 року;
2. Договір про надання правових послуг № 02/05/24 від 01 травня 2024 року, укладений між Стецьків Наталією Іванівною (Адвокат) та ТОВ «ЕФ ТРИ ЕМ» (Клієнт) (далі Договір).
Відповідно до пункту 3.2 Договору розмір гонорару та оплати за надані послуги проводиться на підставі Акту приймання-передачі наданих послуг у розмірі, визначеному за домовленістю Сторін.
3. Акт приймання-передачі наданих послуг від 13 січня 2025 року за Договором № 02/05/24 від 01 травня 2024 року, згідно з яким сторони домовились, що гонорар оплата за правові послуги встановлюється у розмірі 8000,00 грн та включає:
- консультація Клієнта щодо подання позовної заяви у спорі з Львівською митницею про скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900289/2 від 09 квітня 2024 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/001217;
- аналіз документів та судової практики для подання позовної заяви в спорі з Львівською митницею про скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900289/2 від 09 квітня 2024 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/001217;
- складання та скерування позовної заяви щодо скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900289/2 від 09 квітня 2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/001217;
Вартість послуг згідно з Договором № 02/05/24 від 01 травня 2024 року за надання професійної правничої допомоги склала 8000,00 грн.
4. Рахунок на оплату № 01/01 від 13 січня 2025 року на суму 8000,00 грн.
5. Платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 1261 від 13 січня 2025 року про оплату ТОВ «ЕФ ТРИ ЕМ» грошових коштів у розмірі 8000,00 грн згідно з рахунком на оплату № 01/01 від 13 січня 2025 року.
Суд звертає увагу на те, що під час визначення суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/2816/18.
Щодо цього суд зауважує, що предмет спору в цій справі не є складним, містить лише епізод взаємопов`язаних спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.
Суд також ураховує, що Єдиний державний реєстр судових рішень містить значну кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах (в тому числі й Верховного Суду), що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ, тож суд уважає, що витрати на професійну правничу не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.
Крім того, на переконання суду, такі послуги, зазначені в акті приймання-передачі наданих послуг від 13 січня 2025 року, як консультація Клієнта щодо подання позовної заяви, аналіз документів та судової практики для подання позовної заяви фактично охоплюються однією послугою: складання позовної заяви.
Указані висновки Верховного Суду відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд ураховує під час вирішення такого питання.
Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд під час розподілу судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань сторони відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.
Отже, заявлені позивачем до відшкодування 8000,00 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом, витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).
За цих обставин з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову та розміру судового збору, конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, а також клопотання представника відповідача щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги, суд уважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в сумі 4500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 143, 252, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-
У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повне додаткове рішення складено 21 січня 2025 року.

Суддя Клименко О.М.