Справа № 645/7420/24
Суддя: Шевченко Г. С.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/7420/24
Провадження № 2-а/645/8/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судового засідання - Пастушенко К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу в порядку спрощеного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову №2635 від 05.12.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп., за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 05 грудня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (РТЦК СП) підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №2635 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17 000 грн. Як вбачається зі змісту постанови, 05.12.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП нібито за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а саме не уточнив свої облікові дані. 03.12.2024 на позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення, який він відмовився підписати. Пояснення і зауваження, а також мотиви відмови від його підписання не були записані і враховані. Посилався на те, що начальником ТЦК СП (або РТЦК СП) не було розглянуто справу, а не лише формально підписано постанову, а справа взагалі не розглядалась, Постанова була заповнена та роздрукована іншою посадовою особою, яка не має права розглядати справи за ст. 210-1 КУпАП. Крім того, постанова має численні помилки: - невірно вказані РНОКПП та паспортні дані Позивача, - «обтяжуючих обставин», у абз.6 Постанови нема, а у абз.7 - систематичні - абз.4 Постанови: не з`явився для «визначення його призначення в особливий період», а повістка для «уточнення даних». Відповідачем не надано доказів, що було дотримано вимоги ст. 33, ст. 278, ст. 279 та ст. 280 КУпАП, а саме, що в процесі підготовки до розгляду справи встановлювалась наявність компетенції щодо розгляду даної справи, встановлювалась правильність складеного протоколу (за наявності) та інших матеріалів справи, встановлювалась наявність підтверджувальних документів про належне сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, встановлювалась необхідність витребування необхідних додаткових матеріалів, та чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (за наявності). Відповідачем не надано доказів, що під час розгляду справи дійсно досліджувались докази, які можуть підвереджувати або спростовувати адміністративне правопорушення, а при накладанні стягнення були виконані вимоги ст. 33 КУпАП. Доводи та докази позивача не були взяті до уваги та розглянуті: - не був належним чином проінформований про виклик, тому не зміг змінити дату та час приходу до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки у цей час 15.10.2024 о 10:00 проходив захист дисертаційної роботи ОСОБА_1 , дата та час якої було узгоджено 22.08.2024 на разовій спеціалізованій вченій раді ФТІНТ ім. Б. І. Вєркіна, та 27.09.2024 було оприлюднено, де він на той час був аспірантом, своєчасно оновив особові дані (виписка з «РЕЗЕРВ+» додається), неодноразово приходив до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оформлення відстрочки від мобілізації, 13.07.2024 р. - як аспірант, та 09.11.2024 у зв`язку зі зміною даних про місце роботи, як молодший науковий співробітник. Крім того, інформація про дані позивача міститься в органах РАЦС; інформація про РНОКПП позивача, місце роботи, податкову адресу, доходи, може бути отримана від Державної податкової служби України; про місце реєстрації - від органів МВС України. За таких умов, будь-яке застосування штрафу відповідачем до позивача на підставі ст. 210 КУпАП України є незаконним, оскільки прямо порушує імперативну норму примітки до цієї статті.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.12.2024 р. позовну заяву залишено без руху та наданий час для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 16 грудня 2024 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

25.12.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Чернявський М.Г. заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи на їх необґрунтованість. Зазначив, що 03.12.2024 року о 15:30 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію ОСОБА_1 . Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» була направлена повістка №354810 за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05.10.2024 на 09:00 год. для звірки військово-облікових даних. Вищевказана повістка була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою. Таким чином, ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05.10.2024 року на 09:00 год., однак у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, поважні причини не повідомив, чим порушив ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

30.12.2024 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просив задовольнити позовні вимоги. Посилався на те, що він не отримав повістку №354810, сформовану за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів для звірки облікових даних, надіслану йому поштою та не з`явився за нею 05.10.2024 о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказав, що відповідач згоден, що позивач уточнив свої облікові дані згідно з абз. 6 п. 3 ст. 22 Закону України 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки повістка №354810 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що протокол був складений уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не постанова 2635/МВ (у позові йдеться саме про постанову). Надання протоколу №2624/МВ від 03.12.2024 про адміністративне правопорушення підтверджує те, що позивач виклав у своїй позовній заяві, а саме: позивача було позбавлено можливості зафіксувати у протоколі свої пояснення та докази, через це позивач відмовився підписати протокол, при чому представник відповідача ОСОБА_3 був свідком (підписантом протоколу). Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 не було розглянуто справу, а лише формально підписано постанову, а справа взагалі не розглядалась. Постанова була заповнена та роздрукована іншою посадовою особою, яка не має права розглядати справи за ст. 210, 210-1 КУпАП. На прохання скористатись своїм правом згідно до абз.1 ст. 268 КУпАП: «давати пояснення та подавати докази» для винесення справедливого та правильного рішення позивачу було відмовлено. Відповідачем не надано доказів, що було дотримано вимоги ст. 33, ст. 278, ст. 279 та ст. 280 КУпАП, а саме, що в процесі підготовки до розгляду справи встановлювалась наявність компетенції щодо розгляду даної справи, встановлювалась правильність складеного протоколу та інших матеріалів справи, встановлювалась необхідність витребування необхідних додаткових матеріалів, та чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, відповідачем не надано доказів, що під час розгляду справи дійсно досліджувались докази, які можуть підвереджувати або спростовувати адміністративне правопорушення, а при накладанні стягнення були виконані вимоги ст. 33 КУпАП. Відповідно до вимог «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі - Порядок № 1487 (додаток 2 до Порядку), особисто повідомляти органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у ст. 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Позивач двічі прибував до ІНФОРМАЦІЯ_2 : 13.07.2024 повідомив, що має право на відстрочку, як аспірант до 30.10.2024 та оновив дані (отримав військовообліковий документ); та 09.11.2024 у зв`язку зі зміною персональних даних, а саме: місця роботи - вже як молодший науковий співробітник. Згідно правил УкрПошти відправлення приймаються з номерами телефону отримувача та відправника для оповіщення отримувача про надходження поштового відправлення. Відповідач 05.10.2024 надсилає повістку «Укрпоштою», де не вказує номер телефону позивача (підтверджується квитанцією на відправлення повістки «Укрпоштою», наданою відповідачем), який також знаходиться у реєстрі, що завадило позивачеві своєчасно отримати повідомлення про надходження повістки та сповістити про неможливість прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та запросити зміну дати та часу приходу. У відзиві на позовну заяву відповідач неправдиво стверджує про дату та годину прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.10.2024 о 09:00 год. Насправді дата виклику була на 15.10.2024 о 11:00 год (підтверджується копією повістки, наданою відповідачем). У цей час, 15.10.2024 о 10:00, проходив захист дисертаційної роботи позивача, дата та час якої було узгоджено 22.08.2024 на разовій спеціалізованій вченій раді ФТІНТ ім. Б. І. Вєркіна та 27.09.2024 було оприлюднено, де позивач на той час, був аспірантом. Інструкція зі складання ТЦК та СП протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджена наказом Міноборони, імперативно визначає, що до протоколу долучаються докази, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол. Згідно протоколу №2624/МВ від 03.12.2024 та постанови №2635/МВ від 05.12.2024 суть адміністративного порушення - «не з`явився за викликом для визначення його призначення в особливий період», не підтверджується доказами у повістці вказана мета виклику: «уточнення даних», а у відзиві на позовну заяву відповідачем вказано мету: «для звірки військово-облікових даних». При цьому згідно примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Таким чином, доводи відповідача є безпідставними, так як правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Чернявський М.Г. у судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст.7 КУпАП).

У ході судового розгляду встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 2635 від 05 грудня 2024 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. 00 коп.

Постановою також встановлено, що при перевірці наявних у ІНФОРМАЦІЯ_4 документів було виявлено, що у встановлений у повістці № 354810 від 05.10.2024 день, а саме 15.10.2024 року, гр. ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення його призначення на особливий період.

Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 2 частини першої, частину третю статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», частини 1, 2 статті 17 Закону України «Про оборону України», ч.ч. 1, 2, 3 абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487). Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП є щире каяття винного. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП не виявлено.

При цьому у постанові, у вступній частині, неправильно зазначені паспортні дані позивача та його РНОКПП, що є порушенням вимог ст. 283 КУпАП, та не надає суду можливості достеменно визначити особу, яка була притягнута до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

За ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024№ 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з абз. 4 пункту 1 частини ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633-ІХ 1) під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти)та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

15.10.2024 року (дата вчинення правопорушення) діяв особливий період.

Так, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП, є порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин в особливий період.

Відповідно до вимог ст. ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

За ч. 1, ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки). Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.

Згідно абз. 2 ст. 17 ЗУ «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 3, ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку; громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

За п. 2 ч. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно абз. 3 ч. 9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово-зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до військово-облікового документу «Резерв+» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уточнив свої дані 23.07.2024 р. У вказаному додатку міститься відмітка «Дані уточнені вчасно». Крім того, ОСОБА_1 має відстрочку відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII терміном дії до 07.02.2025 року.

У військово-обліковому документі №2 зазначено, що ОСОБА_1 взято на облік ІНФОРМАЦІЯ_3 13 липня 2024 року.

З долучених позивачем документів вбачається, що ОСОБА_1 13.07.2024 р., 09.11.2024 р. подавав відповідачу заяви про оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу на підставі статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, яка зарахована на навчання до аспірантури.

Зазначені заяви з додатками позивач особисто подав через канцелярію ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відтиском штемпеля вхідної документації з № 12526 від 13.07.2024 та №34113 від 09.11.2024.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.07.2024 №900, ОСОБА_1 надана відстрочка від призову від військової служби під час мобілізації на особливий період на підставі абзацу 1 частини 3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 12.08.2024 року.

Крім того, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.11.2024 №1703, ОСОБА_1 надана відстрочка від призову від військової служби під час мобілізації на особливий період на підставі абзацу 1 частини 3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 07.02.2024 року.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 має військово-обліковий документ №2 від 13.07.2024 року, в якому наявний запис про прийняття його на військовий облік військовозобов`язаних осіб Немишлянського РВК 13.07.2024 року.

Також, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідач володіє щодо нього певними обліковими даними, яких вистачило для того, щоб у встановленому законом порядку оформити ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу.

Суд зауважує, що норма ст. 210-1 КУпАП є бланкетною, та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Разом з тим, посилання на норму Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який встановлює перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, в оскаржуваній постанові відсутні.

Суд вказує, що як в оскаржуваній постанові не зазначено, які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) позивач був зобов`язаний уточнити і не уточнив, а отже, не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, на підставі яких саме доказів відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 абз. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи викладене, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, на підставі яких відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена без дотримання вимог ст. 283 КУпАП, з якої неможливо достеменно встановити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в порушення вимог ст. 278-280 КУпАП уповноваженою особою при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення не перевірено, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Окрім того, відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 210-1 КУпАП не застосовуються - за відсутності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до ч. 5 ст. 5, 8, 9 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч. 3 ст.1 4 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до Законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Разом з тим, відповідачем не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно ІНФОРМАЦІЯ_3 по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії.

Відповідачем не надано доказів, що ним вживалися заходи для отримання персональних відомостей ОСОБА_1 в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Крім того, у постанові, у вступній частині, неправильно зазначені паспортні дані позивача та його РНОКПП, що є порушенням вимог ст. 283 КУпАП, та не надає суду можливості достеменно визначити особу, яка була притягнута до адміністративної відповідальності.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові від 05.12.2024 року, а відтак притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

За ч. 3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з цим позовом позивачем понесено судові витрати по оплаті судового збору в сумі 605,60 грн., позов задоволено в повному обсязі, а тому витрати в сумі 605,60 грн. відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, ст.ст. 245-246, 251, 268, 283 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову №2635 від 05.12.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складений 23.01.2025 р.

Суддя Г. С. Шевченко