Справа № 160/33280/24
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників процесу (письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до норм, визначених абзацами 14-15 підпункту 9 пункту 5 розділу І Закону України від 15 лютого 2022 року № 2040-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства", здійснити перерахунок і виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 згідно вимог пунктів 1 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" з 01 липня 2023 року із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197, а також згідно вимог пункту 1 та підпункту 5 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" з 01 березня 2024 року із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,0796 (з урахуванням індексації проведеної у 2023 році), а також забезпечити проведення індексації пенсії позивача у подальшому;
- у відповідності до частини 1 ст. 382 КАС України у випадку ухвалення рішення суду не на користь суб`єкта владних повноважень просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати суб`єкта владних повноважень надати до суду письмовий звіт про виконання такого рішення у встановлений судом термін;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору та суму, витрачену на юридичну допомогу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправна бездіяльність пенсійного органу порушує право позивача на належний розмір пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст. 263 КАС України.
3 огляду на викладене вище, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вважає, що відповідачем жодним чином не порушені права ОСОБА_1 , розмір пенсії розраховано у відповідності до норм чинного законодавства.
У відповідності до статті 263 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Суд, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
19 вересня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із листом, в якому просив провести індексацію призначеної йому пенсії державного службовця відповідно до вимог Закону України від 15 лютого 2022 року №2040-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства" та відповідних постанов Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" щодо проведення індексації пенсій у 2023 та 2024 роках відповідно.
Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі Закон № 1058-ІУ) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058- ІV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За змістом статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.
Частиною п`ятою цієї ж статті передбачено, що індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Згідно постанови КМУ «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 р. № 168, установити, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.
Згідно пункту 5 Постанови №168 , установити, що з 1 липня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до Законів України Про державну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про статус народного депутата України, Про наукову і науково-технічну діяльність (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2022 р. відповідно до Законів України Про державну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про статус народного депутата України, Про наукову і науково-технічну діяльність.
Згідно постанови КМУ «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 23 лютого 2024 р. № 185, установити, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.
Пунктом 5 частини 2 Постанови №185 також передбачено, що розміри пенсій, призначених відповідно до Законів України Про державну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про статус народного депутата України, Про наукову і науково-технічну діяльність (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475) і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2023 р. відповідно до Законів України Про державну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про статус народного депутата України, Про наукову і науково-технічну діяльність.
Отже, постановами №168 та №185 підтверджено право позивача на проведення індексації пенсії.
Рішенням Лівобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Дніпро від 24.09.2024 № 54 позивачу призначена пенсія державного службовця з дати подання заяви 25.07.2022. Розмір пенсії позивачу встановлено 18255,00 грн з 25.07.2022.

За період з 25.07.2022 по 31.07.2024 позивачу нарахована доплата у сумі 125493,38 грн. Згідно розрахунків пенсії та доводів відповідача викладених у відзиві, індексація пенсії позивача за період 2023 року та 2024 року не проводилась. При цьому, відповідач посилається на роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 19.07.2024 №17243/0/2-24/54.

Згідно цих роз`яснень Мінсоцполітики зазначило, що постановами Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та від 23 лютого 2024 р. № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» передбачено проведення індексації пенсій, призначених, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу». Пенсії особам з числа колишніх державних службовців, перераховані в 2023 році на виконання рішень суду, індексуються відповідно до Постанови №185. Пенсії зазначеній категорії осіб, перераховані на виконання рішень суду в 2024 році індексації не підлягають.

Суд зазначає, що таке твердження Мінсоцполітики прямо протирічить пункту 5 Постанови №185, згідно якої проведення індексації пенсії держслужбовців (збільшення їх розміру з урахуванням коефіцієнта збільшення 1,0796) з 01.03.2024 відбувається з урахуванням вже проведеної індексації у 2023 році. При цьому таке правило поширюється і на пенсії строк призначення яких до 31.12.2023 року.

При цьому, суд наголошує, що дата проведення перерахунку пенсії, яку призначено за рішенням суду до 31.12.2023, не може впливати на право позивача на проведення індексації його пенсії.

Отже, суд вважає, що застосування відповідачем наведеного вище роз`яснення Мінсоцполітики при вирішенні питання про проведення індексації пенсії позивача є протиправним, та таким, що порушує право позивача на належний розмір пенсії.

Зважаючи на те, що відповідачем не проведено індексацію перерахованої на виконання рішення суду пенсії ні за 2023 рік ні за 2024 рік, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, з метою ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку про вихід за межі позову та вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення індексації пенсії позивача, оскільки така форма поведінки відповідача виразилась саме у виді бездіяльності.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні позовних в частині визначення коефіцієнтів збільшення, передбачених пунктом 1 постанов КМУ від 24.02.2023 №168 та від 23.02.2024 № 185, оскільки розмір індексації ще не визначено відповідачем, тому право позивача на застосування коефіцієнтів збільшення, передбачених пунктом 1 постанов №168 та №185, ще не порушено.

Щодо позовних вимог про подальше проведення індексації пенсії позивача, суд зазначає, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, а тому у задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити позивачу, як такі, що заявлені передчасно.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено у ст. 382 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 статті 382 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правові норми, закріплені у ч. 1 ст.382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, п. 1 ч. 6 ст. 246 КАС України, згідно з якими, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

З аналізу наведених норм вбачається, судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може встановити під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з тим, позивачем не доведено необхідності встановлення судового контролю під час ухвалення даного рішення, відповідних доказів до матеріалів справи не надано.

Оскільки, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є правом суду, та позивачем не доведено, що відповідачами рішення суду не буде виконано, суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат.

Позивач у позові просить стягнути з відповідача 8000,00 грн витрат на надання професійної правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат належить:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позов підписано адвокатом Зачепіло З.Я., статус адвоката підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №004668 серії ОД.

На підтвердження надання професійної правничої допомоги, адвокатом позивача до позову позивачем надано: договір №23/1 про надання адвокатських послуг від 21.11.2024, акт виконаних робіт за договорами про надання адвокатських послуг , підписаний 16.12.2024 та платіжну інструкцію №2Т87-46Р1-06ХМ-Е11А від 21.11.2024.

Інших доказів, які б свідчили про надання правничої допомоги в межах даної справи позивачем до матеріалів справи не надано.

Дослідивши документи, надані позивачем на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд встановив таке.

Відповідно до п. 1. 1 Договору №23/1 про надання адвокатських послуг, клієнт (позивач) в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання-доручення, а Адвокатське об`єднання (Адвокатське об`єднання «Захист») зобов`язується надати клієнту юридичні послуги, а саме: підготовка позовної заяви про зобов`язання вчинити певні дії та юридичних супровід.

Відповідно до п. 2.2.6 договору, клієнт зобов`язаний відповідно до порядку та строків, що зазначаються у Договорі та його додаткових угодах, які є його невід`ємною частиною, оплатити Адвокатському об`єднанню вартість юридичних послуг, що надаються.

При цьому, згідно змісту умов цього договору, сторонами не обумовлено більш конкретних та визначених завдань, які клієнт доручає виконати Адвокатському об`єднанню на підставі цього договору. Текст договору становлять умови загального характеру, згідно яких не можливо встановити, які саме послуги, в якій саме справі чи щодо яких саме правовідносин надавались.

Разом з тим, судом не встановлено укладання між сторонами додаткових угод до вказаного договору, позивачем таких угод до позову не надано.

Згідно Акту виконаних робіт за договором про надання адвокатських послуг №23/1 від 21.11.2024, що підписаний сторонами 16.12.2024, клієнтом від адвоката Зачепіло З.Я. прийняті послуги щодо надання первинної консультації, аналіз судової практики, формування правової позиції по справі та всебічний аналіз правового матеріалу та фактичних обставин справи, підготовка адміністративного позову про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до платіжної інструкції №2Т87-46Р1-06ХМ-Е11А від 21.11.2024 позивачем на користь Адвокатського об`єднання «Захист» сплачено 8000,00 грн як оплату юридичних послуг згідно угоди від 21.11.2024.

Отже, надані адвокатом позивача до матеріалів справи договір про надання адвокатських послуг та акт виконаних робіт до договору не містять детального та конкретного обгрунтування послуг, які мають бути надані або вже надані, з посиланням на зміст спірних у даній справі правовідносин. Підписуючи Договір та Акт сторони обмежились загальним формулюванням послуг без конкретно визначених правовідносин, в яких адвокат виступає захисником позивача.

Наведене позбавляє суд встановити за якими саме документами (договорами, додатковими угодами, актами наданих послуг) адвокатом надавалась правнича допомога в рамках цієї справи.

Матеріали даної справи не містять доказів договірних домовленостей між адвокатом Зачепіло З.Я. та позивачем у даній справі щодо надання правничої допомоги стосовно оскарження дій/бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині не проведення індексації пенсії позивача за 2023 та 2024 роки.

Зазначене свідчить про те, що представником позивача не доведено надання правничої допомоги в рамках справи №160/33280/24 на підставі наданих доказів.

Суд зазначає, що тільки документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, які пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Згідно усталеної практики Верховного Суду сформованої при розгляді аналогічних правовідносин, Верховним Судом вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх. (постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Отже, тільки документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відсутність доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в рамках справи №160/33280/24, є підставою для відмови у стягненні з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до положень ч.1 статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 143, 139 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення індексації пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_1 відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести індексацію призначеної ОСОБА_1 відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 пенсії, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" з 01 липня 2023 року та постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" з 01 березня 2024 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 22.01.2025 року.

Суддя Н.Є. Калугіна