Справа № 480/9592/24
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2025 року Справа № 480/9592/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9592/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема механізована бригада) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
1) визнати протиправними та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 "Про результати службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового розпорядження" від 04 жовтня 2024 року № 2636 в частині:
- визнання його - лейтенанта ОСОБА_1 таким, що 12.08.2024 відмовився виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних причин;
- накладення за неналежне виконання службових обов`язків, що призвели до невиконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 на нього - лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення "ДОГАНА";
- не виплати додаткової винагороди за вересень 2024 року за невиконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 лейтенанту ОСОБА_1 відповідно до абзацу 4 пункту 15 розділу XХХІV наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (зі змінами);
- зменшення виплати відповідно до абзацу 2 пункту 4 розділу XVІ наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (зі змінами), лейтенанту ОСОБА_1 до 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії за вересень 2024 року;
- направлення матеріалів щодо відмови виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567, вчинене в умовах воєнного стану лейтенантом ОСОБА_1 , в діях якого вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Краматорськ;
2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду за вересень 2024 року лейтенанту ОСОБА_1 , згідно "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (зі змінами), затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, в розмірі 30 000 грн щомісячно відповідно до кількості днів виконання завдань;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити лейтенанту ОСОБА_1 , відповідно до "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (зі змінами), затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року N 260, в розмірі 100 відсотків встановленого розміру щомісячну премію за вересень 2024 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 11.022023 по 31.08.2024 проходив військову службу у НОМЕР_4 окремому стрілецькому батальйоні військової частини НОМЕР_1 на посаді командира 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти.
11.08.2024 лейтенантом ОСОБА_1 командиром 1 стрілецької роти командиру 406 осб та НОМЕР_5 осб Тро подано рапорт про неможливість виконати бойове розпорядження командира НОМЕР_5 об ТрО від 11.08.2024 № 1567.
12.08.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 віддано наказ № 2046 "Про призначення службового розслідування за фактом відмови виконувати бойове розпорядження".
04.10.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 віддано наказ № 2636 "Про результати службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового розпорядження".
Позивач пояснює, що фактично службове розслідування призначене наказом № 2046 проводилось щодо факту відмови виконати бойове розпорядження командира НОМЕР_5 об ТрО від 11.08.2024 № 1567. Отже, службове розслідування, висновки якого викладено в наказі про результати службового розслідування, було проведено без відповідної правової підстави, а саме віддання відповідного наказу командиром і не стосуються відмови особовим складом виконувати бойове розпорядження від 10 серпня 2024 № 434.
Наголошує, що бойове розпорядження від 10 серпня 2024 № 434 до особового складу НОМЕР_4 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , який було передано в оперативне підпорядкування НОМЕР_5 окремому батальну територіальної оборони не доводилось, а за таких обставин і "відмови" (як вважає відповідач) від його виконання не було.
Відповідно до позатермінового бойового донесення командира НОМЕР_5 осб ТрО від 12 серпня 2024 року № 1570дск, згідно бойового розпорядження командира ТГр " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № 434 від 10.08.2024, прийнято в підпорядкування від командира 406 осб 58 омпбр особовий склад 1 ср, 2 ср, 3 ср 406 осб 58 омсбр в загальною кількістю 57 військовослужбовців. Тобто, бойове розпорядження командира ТГр " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № 434 від 10.08.2024 стосувалось щодо переходу в розпорядження особового складу 406 осб 58 омпбр командиру НОМЕР_5 сб ТрО, яке і було виконано.
Наголошує, що незважаючи на висновки військово-лікарської комісії, подання позивачем відповідного рапорту, розуміючи та усвідомлюючи, що лейтенант ОСОБА_1 , має захворювання опорно-рухового апарату, при фізичному навантаженні втрачає мобільність і можливість вільно пересуватись, командир НОМЕР_5 об ТрО відав наказ на висування на лінію безпосереднього бойового зіткнення, що суперечить зазначеним висновкам військово-лікарських комісій щодо можливості проходження служби виключно у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Таким чином, провівши службове розслідування щодо неможливості виконати бойове розпорядження командира НОМЕР_5 осб ТрО від 11.08.2024 № 1567, командир військової частини НОМЕР_1 , дійшов необґрунтованого та такому, що суперечить наданим доказам висновку, щодо відмови виконання бойового розпорядження особовим складом та переклав відповідальність на військовослужбовців, які відповідно до висновків ВЛК могли проходити/нести службу виключно в тилових частинах.
Зазначати, що від виконання вказаного бойового розпорядження позивача відмовився вважає, відсутні правові підстави.
Ухвалою суду від 11.11.2024 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що до позивача було доведено бойове розпорядження, що стосувалося проведення інженерного обладнання позицій першого ешелону району оборони закріпленого за підрозділом у підпорядкування якого він був переданий. При цьому до позивача не доводився бойовий наказ про визначення конкретних бойових завдань з урахуванням його стану здоров`я, як то копати окопи, облаштовувати позиції, маскувати позиції, здійснювати командування ввіреним йому особовим складом під час виконання ним завдань з проведення інженерного обладнання позицій, тощо.
Виконання завдань з інженерного обладнання позицій за своїм характером (риття окопів, їх облаштування, маскування, тощо) не відноситься до завдань пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях. Такі завдання, як правило виконуються, підрозділами забезпечення. При цьому законодавець не забороняє залучати до виконання завдань з інженерного забезпечення осіб із помірними порушеннями функцій, зокрема, сполучної тканини.
Зауважує, що позивач навмисно вводить суд в оману щодо свого незадовільного стану здоров`я, оскільки відповідно до наданої позивачем довідки ВЛК у нього встановлено захворювання лівого колінного суглобу у вигляді деформуючого артрозу.
Згідно з п. б ст. 61 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві, додатку 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (зі змінами) (надалі Розклад хвороб), артрози відносяться до захворювань не опорно-рухового апарату, а сполучних тканин, а особи у яких порушення функцій сполучних тканин є помірним, - придатні до служби у частинах забезпечення
При цьому слід зауважити, що відповідно до журналу обліку амбулаторного прийому медичного пункту військової частини НОМЕР_6 зі скаргами на біль у колінах позивач звертався до медичного пункту вказаної військової частини 22.05.2023, 01.10.2023, 02.01.2024.
Відтак, доводи позивача про неможливість виконання ним, з огляду на стан його здоров`я, бойового розпорядження № 1567 від 11.08.2024, на думку представника відповідача, не заслуговують на увагу.
Таким чином рішення командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за відмову виконати бойове розпорядження відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності, а відтак відсутні правові підстави для визнання його протиправним та скасування.
Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про результати службового розслідування в частині надання вказівки начальнику ФЕС та начальнику юридичної служби представник пояснив, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 04.10.2024 № 2636 "Про результати службового розслідування" у п. 4, 5 містить вказівки начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру та помічнику командира бригади з правової роботи - начальнику юридичної служби військової частини НОМЕР_1 стосовно: виплати позивачу премії та додаткової винагороди за вересень 2024 року; підготовки та направлення до ТУ ДБР повідомлення про вчинення позивачем кримінального правопорушення.
У вказаній частині наказ командира був виконаний вказаними посадовими особами військової частини: премія позивачу за вересень 2024 року була виплачена у розмірі 90% від встановленого розміру; додаткова винагорода позивачу за вересень 2024 року не виплачувалася; 14.10.2024 до ТУ ДБР у м. Краматорськ було направлено повідомлення № 4/834 від 11.10.2024 про вчинення позивачем кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 402 КК України.
Відтак, на момент звернення позивача із даним позовом п. 4, 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 04.10.2024 № 2636 вичерпали свою дію їх виконанням.
Позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що твердження відповідача про "навмисне введення в оману суду" спростовується віднесенням, в тому числі і гонартрозів до розділу "Хвороби кістково-м`язової системи і сполучної тканини (М00 - М99), їх наслідки", які і є складовою опорно-рухового апарату людини.
Більш того, всупереч вказаному висновку військово-лікарської комісії, командуванням військової частини НОМЕР_6 не було вжито жодних дій чи заходів щодо переведення/переміщення лейтенанта ОСОБА_1 на посаду чи підрозділ відповідно до вказаних висновків ВЛК.
Щодо твердження відповідача про неможливість скасування акту індивідуальної дії внаслідок його виконання, зазначає, що не виплати додаткової винагороди за вересень 2024 року за невиконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 лейтенанту ОСОБА_1 відповідно до абзацу 4 пункту 15 розділу XХХІV наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року N 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (зі змінами); зменшення виплати відповідно до абзацу 2 пункту 4 розділу XVІ наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року N 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (зі змінами), лейтенанту ОСОБА_1 до 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії за вересень 2024 року; направлення матеріалів щодо відмови виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567, вчинене в умовах воєнного стану лейтенантом ОСОБА_1 , в діях якого вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Краматорськ є похідними, а отже за умови визнання оскаржуваного наказу від 04.10.2024 № 2636 незаконним в частині визнання лейтенанта ОСОБА_1 таким, що 12.08.2024 відмовився виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних причин та накладення за неналежне виконання службових обов`язків, що призвели до невиконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 на лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення "ДОГАНА", вимоги про визнання незаконними та скасування п. 4 та 5 оскаржуваного Наказу підлягають задоволенню в повному обсязі.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що з 11.02.2023 по 31.08.2024 позивач проходив військову службу у НОМЕР_4 окремому стрілецькому батальйоні військової частини НОМЕР_1 на посаді командира 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти.
11.08.2024 лейтенантом ОСОБА_1 командиром 1 стрілецької роти командиру 406 осб та НОМЕР_5 осб Тро подано рапорт про неможливість виконати бойове розпорядження командира НОМЕР_5 об ТрО від 11.08.2024 № 1567.
12.08.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ № 2046 "Про призначення службового розслідування за фактом відмови виконувати бойове розпорядження".
Відповідно до позатермінового бойового донесення командира військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_5 від 12.08.2024 № 1570 (для службового користування до матеріалів службового розслідування не додається), стало відомо, що згідно бойового розпорядження командира ТГр " ІНФОРМАЦІЯ_3 " № 434 від 10.08.2024 командиром військової частини НОМЕР_3 прийнято в оперативне підпорядкування 57 військовослужбовців від командира військової частини НОМЕР_6 . При цьому станом на 08.00 12.08.2024 15 військовослужбовців із військової частини НОМЕР_6 відмовилися виконувати бойові завдання в батальйонному районі оборони військової частини НОМЕР_3 .
В ході службового розслідування було встановлено, що 12.08.2024 тимчасово виконуючий обов`язки командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_1 та командир 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_6 в населених пунктах Комар та Олександроград Донецької області довели бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567, згідно бойового розпорядження командира ТГр "Велика Новосілка" від 10 серпня 2024 року № 434, підпорядкованому особовому складу про виконання завдань в першому ешелоні оборони військової частини НОМЕР_3 з метою недопущення просування противника, проведення інженерного обладнання позицій. Це підтверджується поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .
Після доведення бойового розпорядження від 11.08.2024 № 1567 п`ятнадцять військовослужбовців військової частини НОМЕР_6 відмовились виконувати бойове розпорядження щодо інженерного облаштування позицій та підвищення стійкості оборони в батальйонному районі оборони в районі ведення бойових дій в Донецькій області, серед них і лейтенант ОСОБА_1 .
За фактом відмови виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 в населених пунктах ОСОБА_7 та Олександроград Донецької області була надана доповідь по підпорядкуванню.
Разом з цим, після відмови виконувати бойове розпорядження лейтенант ОСОБА_1 та інші подали письмові рапорти, у яких зазначили про неможливість виконання бойового розпорядження у зв`язку із тим, що мають скарги на стан здоров`я та деякі з них потребують проходження військово-лікарської комісії.
Будучи військовослужбовцем лейтенант ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний знати й сумлінно виконувати вимоги цього Статуту, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно викопувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.
Військовослужбовець ОСОБА_1 , знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи характер свого діяння, передбачаючи його наслідки, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.
Пояснення вищевказаних військовослужбовців щодо неможливості виконання бойового завдання через висновки військово-лікарської комісії не знайшли свого підтвердження під час проведення службового розслідування.
Як вбачається із змісту бойового розпорядження від 11.08.2024 № 1567дск (до матеріалів службового розслідування не додається), військовослужбовцям ставилось завдання з інженерного облаштування позицій, що в свою чергу не суперечить висновкам військово-лікарської комісії та останні мали можливість його виконати.
Таким чином, в ході службового розслідування було встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 , маючи змогу виконувати бойові завдання щодо інженерного облаштування позицій та підвищення стійкості оборони в батальйонному районі оборони в районі ведення бойових дій, відмовився від виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних на те причин.
Неправомірні дії позивача полягають в тому, що він відмовився виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних причин.
Вищевказані неправомірні дії призвели до підриву бойової готовності та боєздатності військової частини НОМЕР_3 , що в свою чергу, могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами батальйонного рубежу оборони військової частини НОМЕР_3 на визначеній їй ділянці оборони.
Вчинення викладеного вище правопорушення підтверджується фактами та обставинами, що було встановлено в ході службового розслідування та зазначені в розділі 3 акту службового розслідування.
За наслідками матеріалів службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 04.10.2024 видано наказ № 2636 "Про результати службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового розпорядження", яким, між іншим:
2. Вважати, що лейтенант ОСОБА_1 та інші 12.08.2024 відмовились виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних причин.
3. За неналежне виконання службових обов`язків, що призвели до невиконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних причин, порушення вимог статті 11, статті 16, статті 37, статті 111, статті 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, лейтенанта ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та згідно пункту "б" статті 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накласти дисциплінарне стягнення "ДОГАНА".
4. 1. Начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 : не виплачувати додаткову винагороду за вересень 2024 року за невиконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних причин лейтенанту ОСОБА_1 відповідно до абзацу 4 пункту 15 розділу XXXIV наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (зі змінами);
відповідно до абзацу 2 пункту 4 розділу XVI наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (зі змінами), лейтенанту ОСОБА_1 виплатити 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії за вересень 2024 року.
5. Відповідно до пункту 4 статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України помічнику командира бригади з правової роботи - начальнику юридичної служби військової частини НОМЕР_1 підготувати матеріали щодо відмови виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567, вчинене в умовах воєнного стану лейтенантом ОСОБА_1 , в діях яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України та направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Краматорську.
Не погодившись з прийнятим наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст. 2 Закону України "Про Збройні Сили України" правовою основою діяльності Збройних Сил України є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", статути Збройних Сил України, інші закони України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України, міжнародні договори України, що регулюють відносини в оборонній сфері.
Частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст. 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (далі по тексту - Статут), військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
За нормами ст. 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців, зокрема, обов`язок знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
В силу статті 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості (п. 58 Статуту внутрішньої служби).
Командир бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність, укомплектованість особовим складом, успішне виконання бригадою (полком, кораблем 1 і 2 рангу, окремим батальйоном) бойових завдань; бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально- психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; внутрішній порядок; стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів; стан фінансового господарства; всебічне забезпечення бригади, стан пожежної та екологічної безпеки (п. 66 Статуту внутрішньої служби).
Командир бригади зобов`язаний:
забезпечувати збереження озброєння, боєприпасів та інших матеріальних засобів бригади, їх своєчасне поповнення до визначених норм;
здійснювати планові та раптові перевірки, організовувати щорічне проведення інвентаризації матеріальних засобів у службах, керувати роботою внутрішніх комісій, що проводять такі перевірки;
організувати бухгалтерський облік військового майна (у тому числі непорушного запасу) та знати вартість утримання військової частини (п. 67 Статуту внутрішньої служби).
Відповідальність військовослужбовців закріплюється статтями 26, 27 Статуту, згідно з якими, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі по тексту - Дисциплінарний статут).
Так, відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Статтею 45 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Відповідно до ст. 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені дисциплінарні стягнення, зокрема - догана.
Згідно зі ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України,
За приписами ст. 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; - невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань.
Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем службової дисципліни.
Для визначення правомірності або протиправності наказу про застосування дисциплінарного стягнення необхідно встановити наявність або відсутність складу дисциплінарного правопорушення.
В спірних правовідносинах об`єктом дисциплінарного правопорушення є суспільні відносини та цінності, що охороняються правом, на які спрямовано посягання суб`єкта правопорушення, додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Об`єктивна сторона це бездіяльність позивача, а саме відмова позивача виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних причин в умовах воєнного часу. Об`єктивна сторона - у формі умислу. Суб`єкт - військовослужбовець - позивач.
Позивач у позові зазначає, що від не відмовлявся від виконання бойового розпорядження, оскільки ним подано рапорт про неможливість виконати бойове розпорядження командира НОМЕР_5 об ТрО від 11.08.2024 № 1567 за станом здоров`я, має захворювання опорно-рухового апарату, при фізичному навантаженні втрачає мобільність і можливість вільно пересуватись. Також зазначив, що службове розслідування, висновки якого викладено в наказі про результати службового розслідування, було проведено без відповідної правової підстави.
Суд враховує, що військовослужбовець повинен дотримуватись військової дисципліни, що ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі і тим більше під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та в подальшому продовженого і чинного в теперішній час.
Відтак військова присяга зобов`язує позивача обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність. Сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок. За нормами Статуту ВС ЗСУ позивач повинен виконувати військовий обов`язок та накази командира.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що матеріалами службового розслідування доведено наявність дисциплінарного проступку у діях позивача, а саме порушення позивачем військової дисципліни, що полягає у недотриманні норм Статуту ВС ЗСУ та Військової Присяги, а саме, позивач будучи належним чином ознайомлений з бойовим розпорядженням командира від 11.08.2024 № 1567 щодо інженерного облаштування позицій та підвищення стійкості оборони в батальйонному районі оборони в районі ведення бойових дій в Донецькій області., згідно наданої позивачем довідки ВЛК він придатний до служби у підрозділах забезпечення, відтак, як військовослужбовець, зобов`язаний виконувати накази та розпорядження командира пов`язані із завданнями для підрозділів забезпечення, на які, зокрема, покладається і інженерне забезпечення бойових підрозділів.
Доводи позивача щодо відсутності правових підстав для видання наказу № 2046, яким призначено службове розслідування за фактом відмови від виконання бойового розпорядження, не змінюють суті встановлених службовим розслідуванням обставин безпідставного невиконання вищестоящого військового керівництва, не можуть бути покладені в основу задоволення позову.
Доводи позивача щодо невиконання розпорядження через незадовільний стан здоров`я відносяться до обставин, які не є юридичними і їх оцінку слідує надавати спеціалістам медикам відповідно до наданих їм повноважень.
Щодо невідповідності п. 4 наказу про результати службового розслідування щодо застосування зменшеного розміру виплати щомісячної премії за вересень 2024 року - суд зазначає, що цей пункт наказу є похідним від основного висновку - наявність встановленого дисциплінарного проступку, наказ про цей дисциплінарний проступок був виданий 04 жовтня 2024 року.
Враховуючи викладене, суд визнає, що наявними матеріалами справи підтверджено правомірність спірного наказу, а наведені позивачем доводи не дають підстав для його скасування, тому в задоволенні належить відмовити.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема механізована бригада ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал