Справа № 161/20145/24
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/9/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

30.10.2024 року ОСОБА_1 , через свого представника, звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом на обгрунтування якого зазначив, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 за справою про адміністративне правопорушення № 937 від 15.10.2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп. Згідно з оскаржуваною постановою 08.10.2024 року у приміщенні

ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , 1997 року народження, не

вчасно з`явився для постановки на військовий облік та не володіє актуальним військово-обліковим документом. Своїми діями порушив пп. 1, 10-1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487. Вказану постанову вважає незаконною. Зазначає, що 15.07.2024 року через систему Резерв+ позивачем було оновлено військовооблікові дані про себе, у зв`язку з чим ним отримано військово-обліковий документ, з якого вбачається, що позивач станом на 15.07.2024 року як військовозобов`язаний перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , має військово-облікову спеціальність та військове звання. Окрім того, в той же день позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 та подав заяву на отримання військового квитка. Таким чином, у визначений законом строк позивачем було вчинено усі необхідні від нього дії пов`язані із виконанням Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Крім того, вказує, що ОСОБА_1 з 03.12.2019 року зареєстрований та проживає з адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади сформованим на підставі відомостей інформаційної системи ДМС України, а відтак держатель Єдиного

державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів міг отримати

персональні дані військовозобов`язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії

з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі

публічними), базами (банками) даних.Враховуючи наведене, а також те, що оскаржувану постанову представник позивача отримав лише 28.10.2024 року, просить поновити йому строк на оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № 937 від 15.10.2024 року, визнати її протиправною та скасувати, провадження у справі закрити, а також стягнути із відповідача на свою користь судові витрати по справі.

18.11.2024 року від представника відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень щодо позову зазначає, що 08.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся в ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою отримання військово-облікового документу, наявність якого є обов`язковою для військовозобов`язаних. В ході уточнення даних встановлено, що позивач не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних взагалі. Станом на 08.10.2024 року позивач не перебував на військовому обліку і не отримував військово-облікового документа, який би підтвердив статус військовозобов`язаного. Факт вчиненого позивачем правопорушення було зафіксовано в протоколі №937 від 08.10.2024 року. Зі змістом протоколу позивач був ознайомлений, про дату, час та місце розгляду справи - повідомлений. За результатами розгляду протоколу була винесена постанова №937 від 15.10.2024 про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 грн. Вчинене позивачем правопорушення є триваючим і було виявлено працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 лише 08.10.2024 року. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити.

Представник позивача до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності. У задоволенні позову просив відмовити.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова була отримана предстаником позивача 28.10.2024 року, а з даним позов останній звернувся до суду 30.10.2024 року, тобто в межах 10-ти денного строку, визначеного для оскарження постанови суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на подання даного позову.

Судом встановлено, що 08.10.2024 року оператором ІНФОРМАЦІЯ_2 ст. солдатом ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 937, в якому зазначено, що 08.10.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 не змінив вчасно військово-обліковий документ з приписного на посвідчення тимчасового зобов`язоного, чим порушив правила військового обліку. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

У вищевказаному протоколі ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться 15.10.2024 року о 10:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , каб. № 406, що позивач засвідчив власним підписом.

15.10.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 було винесено щодо ОСОБА_1 постанову за справою про адміністративне правопорушення № 937, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмір 17000 грн.

Зі змісту вищевказаної постанови слідує наступне: «08.10.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , 1997 року народження, не вчасно з`явився для постановки на військовий облік та не володіє актуальним військово-обліковим документом. Своїми діями порушив пп. 1, 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487».

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України віл 30.12.2022 року № 1487, - призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Відповідно до п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України віл 30.12.2022 року № 1487, - призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану: у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів); мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон; уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку передбачена ст. 210 КУпАП.

Статтею 210 КУпАП визначено, що:

(ч. 1 статті) порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

(ч. 2 статті) повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

(ч. 3 статті) вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Попри зазначену вимогу чинного законодавства, стороною відповідача не долучено до свого відзиву жодних доказів, які б вказували на обгрунтованість оскаржуваної постанови.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є достатнім доказом, на підставі якого можливо довести факт несвоєчасної явки позивача для постановки на військовий облік та відсутності у нього актуального військово-облікового документу.

Натомість, як вбачається із долученого стороною позивача витягу із мобільного застосунку «Резерв+», військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , оновив свої військово-облікові дані 15.07.2024 року, згідно пройденої ним 20.01.2014 року ВЛК він вважається придатним до військової служби, а його військово-обліковий документ дійсний до 15.07.2025 року.

Вищенаведений документ в повній мірі спростовує обгрунтованість та законність оскаржуваної постанови.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП суду не надані, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього події та складу інкримінованого правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з вищезазначеної норми чинного законодавства, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 77, 121, 159, 162, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення № 937 від 15.10.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн., 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 22 січня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук