Справа № 620/3698/18
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/3698/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Євсеєнка В.В.,

представника відповідача Лисиці О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Носівське хлібоприймальне підприємство" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Носівське хлібоприймальне підприємство" звернулось до суду із позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, у якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення Управління від 30.10.2018 №0, №0, №0, №0, №0.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність висновків контролюючого органу про допущені порушення, оскільки: в силу вимог пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), витрати відображаються у бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань, з огляду на що коли позивач фактично сплатив донараховані контролюючим органом суми податків (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) згідно податкових повідомлень-рішень, які не оскаржувались Товариством, то це призвело до зменшення власного капіталу Товариства; контролюючим орган дійшов безпідставного висновку, що ТОВ «Монсанто України» надавало Товариству стимулюючу виплату для здійснення збуту продукції в розмірі 5122792,92 грн, яка є маркетинговою послугою, наданою позивачем на користь ТОВ «Монсанто України», оскільки позивач ніякі «нібито маркетингові послуги» не надавав, Товариству була надана знижка на товар за ранню оплату, що передбачено пунктом 4.2 додаткової угоди № 1 до договору купівлі-продажу № UA 30-2016 MONUA від 20.11.2015, укладеного з ТОВ «Монсанто України», з урахуванням того, що контролюючим органом не було надано жодного підтверджуючого документа про зарахування на рахунок позивача грошових коштів у розмірі 5122792,92 грн. (вартості наданих позивачем, на думку контролюючого органу, маркетингових послуг), або ж документа, який би засвідчував факт надання позивачем таких послуг; висновки контролюючого органу про заниження Товариством податкових зобов`язань з податку на додану вартість по операції з надання, на переконання контролюючого органу, позивачем маркетингових послуг на користь ТОВ «Монсанто України» також слугували підставою для висновку відповідача про завищення Товариством розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 222729,00 грн. та про наявність у Товариства обов`язку зареєструвати податкові накладні на суму податку на додану вартість 1024559,00 грн.; у Товариства відсутній обов`язок сплачувати податок на нерухоме майно відповідно до підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України (далі ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з підстав того, що будівлі цілісного майнового комплексу, який йому належить, є будівлями промисловості, які він використовує у власній господарській діяльності, з урахуванням того, що згідно ДК 018-2000 до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) належить клас «Будівлі промисловості» (код 1251), який включає будівлі промислового призначення, наприклад , фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо, та клас «Резервуари, силоси та склади» (код 1252), який включає резервуари та ємності: резервуари для нафти та газу; силоси для зерна, цементу та інших сипких мас; холодильники та спеціальні склади; складські майданчики.

Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 09.01.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2019, у задоволенні позову відмовив.

Постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2024 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2019 скасувано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень від 30.10.2018 №0, №0, №0.

Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2019 залишено без змін.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приватне акціонерне товариство «Носівське хлібоприймальне підприємство» є юридичною особою, зареєстроване відповідно до законодавства України 14.05.1998, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вчинено запис 13.10.2004.

30.11.2018 було припинено діяльність приватного акціонерного товариства «Носівське хлібоприймальне підприємство» шляхом його перетворення в товариство з обмеженою відповідальністю «Носівське хлібоприймальне підприємство», про що до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 30.11.2018 внесено запис.

На підставі направлення працівниками ГУ ДФС у Чернігівській області була проведена планова документальна перевірка ПАТ «Носівське хлібоприймальне підприємство» (на даний час - ТОВ «Носівське хлібоприймальне підприємство»), за результатами якої складений акт перевірки від 07.09.2018 № 602/14/00957838 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2018.

За результатами розгляду заперечень платника податків від 18.09.2018 № 14-06/182 (вх. від 18.09.2018 № 15020/10) на акт планової перевірки на підставі п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Чернігівській області була призначена та проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «Носівське хлібоприймальне підприємство» (на даний час - ТОВ «Носівське хлібоприймальне підприємство») в частині питань, викладених у запереченні, про що складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 23.10.2018 № 701/14/00957838.

Так, перевіркою встановлено порушення ПАТ «Носівське хлібоприймальне підприємство»: (на даний час - ТОВ «Носівське хлібоприймальне підприємство»):

- П.44.1, ст. 44. Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), п. 18, п. 20, п. 29 П (С) Бо 16 «Витрати», внаслідок чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток всього в сумі 975 652 грн, в т.ч. за 2016 рік на суму 975 652 грн, за 2017 рік на суму 975652 грн, за 1 квартал 2018 року на суму 975652 грн.

- П. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість всього на суму 801830 грн, в т.ч. за травень 2016 на суму 740 335 грн, за червень 2016 на суму 61495 грн; завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування ПДВ за березень 2018 на суму 222729 грн.

- П. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

- П.п. 266.1.1. п. 266.1, п.п. 266.2.1 п. 266.2, п.п.266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України АТ «Носівське хлібоприймальне підприємство» занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 399076 грн в т.ч. за 2016 рік в сумі 99857 грн, за 2017 рік в сумі 231784 грн, за 3 місяці 2018 року 67435 грн.

На підставі акту перевірки винесені податкові повідомлення-рішення:

- ППР (форма «П») № 0 від 30.10.2018, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток в розмірі 975652,00 грн;

- ППР (форма «Р») № 0 від 30.10.2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання податку на додану вартість в загальному розмірі 1202745 грн (зі штрафними санкціями в розмірі 400915 грн);

- ППР (форма «В4») № 0 від 30.10.2018 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 222729 грн;

- ППР (форма «Н») № 0 від 30.10.2018 року, яким застосовано штраф за не реєстрацію податкових накладних в граничний строк в розмірі 512279,50 грн;

- ППР (форма «Р») № 0 від 30.10.2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання податку на нерухомість в розмірі 498845 грн (зі штрафними санкціями в розмірі 99769 грн).

Предметом спору, у даній справі є податкові повідомлення-рішення від 30.10.2018 року №0, №0, №0.

Надаючи нормативну правову оцінку відносинам, що склались між сторонами суд зважає на таке.

У справі, що розглядається, суд установив, що 30.11.2018 було припинено діяльність Приватного акціонерного товариства «Носівське хлібоприймальне підприємство» шляхом його перетворення в Товариство з обмеженою відповідальністю «Носівське хлібоприймальне підприємство», про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 30.11.2018 було внесено відповідний запис.

Контролюючим органом проведено планову документальну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2018, за результатами якої складений акт перевірки від 07.09.2018 №602/14/00957838 (далі акт планової перевірки).

За результатами розгляду заперечень платника податків від 18.09.2018 №14-06/182 на акт планової перевірки на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України Управлінням була призначена та проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства в частині питань, викладених у запереченні, про що складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 23.10.2018 №701/14/00957838 (далі акт перевірки), яким встановлено порушення платником вимог: пункту 44.1 статті 44 ПК України, пунктів 18, 20, 29 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 (далі П(С)БО №16), внаслідок чого платником завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток всього в сумі 975652,00 грн; пункту 185.1 статті 185, пункту 201.10 статті 201 ПК України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість всього на суму 801830,00 грн, завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на додану вартість за березень 2018 року на суму 222729,00 грн; підпункту 266.1.1 пункту 266.1, підпункту 266.2.1 пункту 266.2, підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України, внаслідок чого платником занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 399076,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 30.10.2018, у тому числі:

№0, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання податку на додану вартість в загальному розмірі 1202745 грн, за штрафними санкціями в сумі 400915,00 грн;

№0, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 222729,00 грн;

№0, яким до платника застосовано штраф за не реєстрацію податкових накладних в граничний строк в розмірі 512279,50 грн;

Підставами для прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень від 30.10.2018 №0, №0, №0 слугували висновки контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість та, як наслідок, завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, і не реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за господарськими операціями з надання позивачу знижки його контрагентом, яка, за висновками контролюючого органу, є оплатою за надані позивачем маркетингові послуги цьому контрагенту.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом «а» пункту 185.1 статті 185 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування (ПДВ) є постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Положеннями абзаців 1, 5, 6 пункту 188.1 статті 188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

За визначенням, наведеним у абзаці 1 підпункті 14.1.71 пункту 14.1 статті 14 ПК України, звичайна ціна це ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

В свою чергу, підпунктом 14.1.219 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що ринкова ціна це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Таким чином, надаючи покупцю знижку, постачальник прагне підкреслити економічну вигоду, яку набуває покупець у разі придбання товару на нових умовах. Тобто нова ціна на товар формується шляхом надання знижки з попередньої ціни цього товару.

При цьому, у відповідних первинних документах на відвантаження товару повинно бути чітко зазначено, що відбувається саме продаж товару за зниженою ціною.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (далі Закон №996-ХІV).

Відповідно до статті 1 цього Закону №996-ХІV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як установлено судом, між позивачем (покупець) та ТОВ Монсанто Україна (постачальник) укладено договір від 20.11.2015 №UA30-2016 MONUA, предметом якого є постачання продукції, зокрема, насіння кукурудзи, в асортименті та кількості згідно специфікацій.

На виконання умов цього договору позивачем 27.11.2015 та 30.11.2015 було здійснено передоплату на загальну суму 68904995,00 грн, на яку було виписано ряд податкових накладних.

У зв`язку з дією, на час отримання попередньої оплати пільги, визначеної пунктом 15-2 підрозділу 2 перехідних положень ПК України, податок на додану вартість не нараховувався.

Станом на 01.01.2016 по постачальнику ТОВ Монсанто Україна на рахунку бухгалтерського обліку 63 Розрахунки з постачальниками та підрядниками рахувалась дебіторська заборгованість у сумі 68904995,00 грн. Поставки товару в 2015 році зі сторони ТОВ Монсанто Україна за даною попередньою оплатою не відбулось, заборгованість частково була погашена 18.02.2016 шляхом повернення ТОВ Монсанто Україна на рахунки позивача грошових коштів у сумі 51227885,00 грн.

19.02.2016 позивачем було повторно перераховано на користь ТОВ Монсанто Україна грошові кошти за вказаним раніше договором в сумі 51227885,00 грн.

Також, за цим договором (з урахуванням додаткових угод) передбачено надання позивачу наступних знижок та компенсацій від ТОВ Монсанто Україна за виконання наступних дій:

- знижка за ранню оплату (пункт 4.2 договору): за умови ранньої оплати товарів покупцем, залежно від періоду такої оплати, до базової ціни товарів, застосовується одна з наступних знижок: оплата з 01.10.2015 по 30.11.2015 - знижка 25%, з 01.12.2015 по 31.12.2015 - знижка 22%, з 01.01.2016 по 29.02.2016 - знижка 16%, з 01.03.2016 по 30.04.2016 - знижка 13%. Щодо суми попередньої оплати, знижка за ранню оплату (ЗРО) буде розраховуватися на базі Базової Ціни та буде відніматися від Базової Ціни Товарів, щодо яких здійснюється попередня оплата, вказаній у Специфікації, що буде визначатися у відповідному Рахунку до моменту оплати Товарів.

- компенсація за фактично відвантажений обсяг (пункт 4.3 договору) - повернення частини від базової ціни за кожний мішок, фактично придбаний покупцем до дати закінчення сезону від 1% до 5%;

- компенсація за раннє відвантаження (пункт 4.4 договору) надання покупцю компенсацію за раннє відвантаження від 3% до 7%;

- компенсація за банківське забезпечення (пункт 4.5 договору) - за умови забезпечення платіжних зобов`язань покупця за договором банківською гарантією та/або акредитивом, повертаються відповідні кошти в розмірі від 9% до 11%;

- компенсація за виконаний обсяг договору (пункт 4.6 договору) - у разі випуску повного запланованого обсягу товарів та належного здійснення покупцем повної оплати товарів в межах строків, передбачених договором, компенсується покупцю шляхом повернення 3% від базової ціни за кожен мішок, фактично придбаний покупцем за цим договором до дати закінчення сезону;

- компенсація за власне виробництво насіння (пункт 4.7 договору) - за умови участі покупця у програмі щодо власного виробництва насіння, що має бути підтверджено сертифікатами на насіння та актами польової апробації, ретроактивно компенсується покупцю 10% від базової ціни за кожен мішок;

- компенсація за обсяги власних посівів (пункт 4.8 договору) - за умови надання покупцем письмового підтвердження (наприклад листа щодо площі кукурудзи, підписаного представником покупця), що гібриди кукурудзи займають більше 50% власних посівних площ покупця, задіяних для вирощування кукурудзи, ретроактивно компенсується покупцю 2% від базової ціни на товар;

- зернова компенсація (пункт 4.9 договору) - завжди за умови здійснення покупцем авансової оплати товарів в розмірі, погодженому сторонами, але не менше 30% від загальної базової ціни товарів, та інші умови за положенням відповідно програми Зернові гроші, які була обрана покупцем, були надані покупцем, надається покупцю компенсація (Зернова компенсація) шляхом повернення суми Зернової компенсації покупцю.

Згідно умов укладеного Договору купівлі-продажу від 20.11.2015 №UA 30-2016 MONUA (далі - Договір) Позивач придбав у ТОВ «МОНСАНТО Україна» 27 315 (двадцять сім тисяч триста п`ятнадцять) мішків насіння кукурудзи (далі - Товар), загальна вартість якого після вирахування всіх передбачених умовами Договору знижок склала 73 692 135 (сімдесят три мільйони шістсот дев`яносто дві тисячі сто тридцять п`ять) гривень 06 копійок, в тому числі 10 054 047,11 грн ПДВ.

Аналогічні обставини встановлено Відповідачем під час проведення перевірки, що відображено у таблиці Акту перевірки сторінки 14-18.

Факт, отримання Товару в повному обсязі, як і здійснення оплати за Товар отриманий Позивачем Відповідачем встановлено під час перевірки та не заперечується.

Згідно наявних у матеріалах справи виписок по рахунку Позивача, а також відповідно до долучених до цієї заяви виписок по рахунку Позивачем між Позивачем та Відповідачем на виконання умов Договору здійснено наступні бухгалтерські операції: перерахування коштів в якості оплата Товару Позивачем:

- 27.11.2015 у сумі 64 080 000,00 гривень, 1 000 404,28 гривень, 180 000,00 гривень;

- 30.11.2015 у сумі 3 644 591,00 гривень;

- 19.02.2016 у сумі 51 227 885,28 гривень;

- 13.04.2016 у сумі 44,03 гривні;

- 29.11.2016 у сумі 5 419 530,22 гривень;

перерахування коштів в якості повернення попередньої оплати/перерахування знижки ТОВ «МОНСАНТО Україна»:

- 18.02.2016 у сумі 51 227 885,28 гривень;

- 28.07.2016 у сумі 3 415 226,98 гривень;

залік однорідних вимог між Позивачем та ТОВ «МОНСАНТО Україна»:

- 03.11.2016 у сумі 2 782 792,50 гривні.

Таким чином станом на 29.11.2016 року між Позивачем та ТОВ «МОНСАНТО Україна» відбулись наступні фінансові операції: 64 080 000 + 1 000 404,28 + 180 000 + 3 644 591 - 51 227 885,28 + 51 227 885,28 + 44,03 - 3 415 226,98 + 2 782 792,50 + 5 419 530,22 = 73 692 135,04 гривень.

Перерахована Позивачем сума коштів відповідає вартості поставленого ТОВ «МОНСАНТО Україна» Товару у кількості 27 315 мішків.

Окремо суд зазначає, що Акт перевірки, на підставі якого винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, і інші матеріали справи не містять жодних первинних бухгалтерських документів та інших доказів, на підставі яких Відповідачем встановлено надання Позивачем маркетингових послуг.

В Акті перевірки відсутня конкретизація «виявленої маркетингової послуги», зокрема відсутні відомості про конкретне найменування маркетингової послуги (в чому полягає суть послуги), про обсяг послуги, про місце та дату (період) надання послуги, відомості про замовника та виконавця послуги, відомості про загальну вартість послуги, відомості про результат наданих послуг, та яким чином Позивач чи ТОВ «МОНСАНТО Україна» здійснювали контроль за станом надання та виконання послуг.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що визначення Відповідачем частини отриманої Позивачем знижки за ранню оплату відповідно до умов Договору у розмірі 5 122 792,92 грн. як маркетингової послуги є не обгрунтованим та безпідставним.

Відповідно податкові повідомлення-рішення від 30.11.2018 №0, № 0, № 0 є не обгрунтованими, безпідставними та підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Носівське хлібоприймальне підприємство" (вул. Київська, 9, м. Носівка, Носівський район, Чернігівська область, 17100) до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000) - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомленння-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області:

- № 0 від 30.10.2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання податку на додану вартість в загальному розмірі 1 202 745 грн. (зі штрафними санкціями в розмірі 400915 грн.);

- № 0 від 30.10.2018 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 222 729 грн.;

- № 0 від 30.10.2018 року, яким застосовано штраф за не реєстрацію податкових накладних в граничний строк в розмірі 512 279,50 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Носівське хлібоприймальне підприємство" судовий збір в розмірі 93 049,90 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 22 січня 2025 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ