Справа № 596/1433/24
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 596/1433/24 пров. № А/857/26884/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів : Коваля Р.Й., Носа С.П.,

з участю секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Свірського Тараса Володимировича на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2024 року (ухвалене головуючою-суддею Цвинтарною Т.М., 14 год 42 хв у селищі Гусятин, повний текст судового рішення складено 21 жовтня 2024 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

05.08.2024 представник позивача ОСОБА_1 - Свірський Т.В. звернувся в суд із адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0360/20900/24 від 23.07.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.471 МК України, а справу направити на новий розгляд до Львівської митниці.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10.10.2024 у задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача Свірський Я.І. подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивач жодним чином не міг ініціювати проведення незалежної експертизи без згоди (сприяння) відповідача, оскільки не мав доступу до товару з причин його вилучення відповідачем, що видно із протоколу про порушення митних правил. У зв`язку з цим, ним було заявлено клопотання, в якому обґрунтовано, послідовно і логічно заявлено прохання про призначення незалежної товарознавчої експертизи, а у разі відмови у задоволенні такого про надання можливості отримати зразки вилученого товару для забезпечення проведення експертизи самостійно. Вказує, що в порушення вимог МК України, з урахуванням відсутності у позивача можливості для проведення відбору зразків та/або огляду тимчасово вилучених товарів, митним органом розглянуто справу у відсутності позивача за наявності обгрунтованого клопотання про перенесення розгляду справи. Згідно ч.4 ст.526 МК України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. Таким чином, позивача суттєво обмежено в його правах щодо проведення експертизи, що є істотним (не суто формальним) за обставин даної справи, оскільки показник вартості товару безпосередньо впливає на визначення розміру адміністративного штрафу.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача Свірського Т.В., який підтримав апеляційну скаргу, представника відповідача Бащука О.Г., який заперечив проти її задоволення, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи, згідно копії акту про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 21.03.2024, проведеного з 03 год 13 хв до 04 год 13 хв державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста Мостиська Львівської митниці ОСОБА_3 у пункті пропуску Шегині - Медика митного поста Мостиська, при здійсненні митного контролю транспортного засобу марки Mercedes-Benz 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виникла підозра щодо наявності у ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду автомобіля було виявлено товар, який відповідно до ст.374 МК України перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а саме : 3D принтер новий в упаковці виробника торгової марки Bambu LabP1S - 1 штука 18 кілограм; пластик для 3D принтера торгової марки Elegoo в упаковках по 1 кілограму - 40 штук 40 кілограм.

Виявлений під час огляду товар громадянин гр.України ОСОБА_1 визнав своєю власністю.

21.03.2024 державним інспектором Львівської митниці відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №0360/20900/24, передбачених ч.2 ст.471 МК України.

За змістом даного протоколу, 21.03.2024, приблизно о 03 год 13 хв в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху Зелений коридор пункту пропуску Шегині - Медика митного поста Мостиська Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки Mercedes-Benz 313 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де як водій слідував гр.України ОСОБА_1 з п`ятьма пасажирами. При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду автомобіля було виявлено та вилучено товар, який відповідно до ст.374 МК України перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, зокрема товар, який зазначений у акті про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 21.03.2024.

Виявлений під час огляду товар громадянин гр.України ОСОБА_1 визнав своєю власністю.

Даний товар переміщувався без приховування в багажнику відділення автомобіля. Таким чином, гр.України ОСОБА_1 вчинив дії щодо недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, а саме : недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України та які переміщуються громадянами.

Товари, що не перевищували неоподатковувану норму для громадян та особисті речі були пропущені на митну територію України.

Судом встановлено, що у протоколі зазначено дату, час і місце розгляду справи про порушення митних правил, а саме те, що розгляд справи відбудеться 23.04.2024 о 09 год 00 хв за адресою : м. Львів, вул. Городоцька, 369, Львівська митниця. Примірник протоколу ОСОБА_1 отримав 21.03.2024, що підтверджується його підписом.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 21.03.2024, адресованих до начальника Львівської митниці, останній не заперечив факт перевезення вилученого в нього товару та зазначив, що вищевказаний товар є його особистими речами.

Оскільки під час складання протоколу про порушення митних правил №0360/20900/24 від 21.03.2024 ОСОБА_1 не надав працівнику митного органу документів на підтвердження вартості виявлених у нього незадекларованих товарів, Львівською митницею 25.03.2024, з метою встановлення вартості вилученого не задекларованого товару, у справі була призначена товарознавча експертиза, проведення якої було доручено експертам СЛЕД Держмитслужби України, яку і спрямовано для виконання до вищевказаної спеціалізованої лабораторії.

Для проведення експертизи СЛЕД Держмитслужби України, передано копії постанови про призначення експертизи від 25.03.2024, протоколу про порушення митних правил №0360/20900/24 від 21.03.2024 та опису вилучених предметів. Огляд вилучених товарів у ОСОБА_1 проведено за місцем їх зберігання на складі Львівської митниці.

Згідно висновку експерта №-0202 від 02.04.2024, проведеного експертом спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби В.Седлецьким встановлено, що загальна ринкова вартість вилучених товарів, зазначених у постанові про призначення експертизи від 25.03.2024 у справі про порушення митних правил №0360/20900/24 станом на 21.03.2024 становить 65055,60 грн.

23.07.2024 в.озаступника начальника Львівської митниці Хомутянським В.В. у відсутності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4 , які були належним чином повідомлені про день, час, місце розгляду справи, було винесено оспорювану постанову у справі про порушення митних правил №0360/20900/24 від 23.07.2024, якою гр.України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30% вартості цих товарів, на суму 19516,68 грн, а тимчасово вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0360/20900/24 від 21.03.2024 товар повернуто громадянину ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 1506,44 грн витрат за зберігання товару на складі митниці.

Вважаючи протиправною оспорювану постанову, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з вимогою про її скасування та направленням справи на новий розгляд до уповноваженого органу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 вчинив дії щодо недекларування товарів, що переміщувалися ним через митний кордон України, тобто недекларування товарів (крім валютних цінностей), які підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України та які переміщуються громадянами, тобто вчинив порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.471 МК України. Надані суду докази підтверджують вину позивача у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Суд дійшов висновку, що уповноваженою особою митного органу не було порушено процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та було повно, всебічно і об`єктивно встановлені обставини у справі та прийнято обгрунтоване рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Диспозицією ч.2 ст.471 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Згідно примітки до ст.471 МК України недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).

Відповідно до ч.2 ст.366 МК України, канал, позначений символами зеленого кольору (зелений коридор), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Відповідно до ч.1 ст.374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно до ч.4 ст.374 МК України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші ніж відкриті для повітряного сполучення пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг.

Нормами ч.1 ст.458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів та іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді.

Колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач не заперечує своєї вини у вчиненні порушення митних правил, передбачене ч.2 ст.471 МК України, лише не погоджується з розміром штрафу, накладеного на нього, у зв`язку з неправильним, на його думку, визначенням митним органом вартості ввезеного ним і незадекларованого товару.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що позивач, не заявивши за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений МК України, про товари, які переміщуються ним через митний кордон України (у тому числі при проїзді каналом, позначеним символами зеленого кольору (зелений коридор), вчинив порушення митних правил, передбачене ч.2 ст.471 МК України.

Частиною першою статті 511 МК України визначено, що товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатись.

На підставі ч.1 ст.511 МК України, 3D принтер новий в упаковці виробника торгової марки Bambu LabP1S - 1 штука 18 кілограм та пластик для 3D принтера торгової марки Elegoo в упаковках по 1 кілограму 40 штук 40 кілограм було тимчасово вилучено як доказ у справі про порушення митних правил.

Загальна вартість виявленого товару згідно з висновком експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 02.04.2024 з використанням товарознавчих методів експертизи, становить 65055,60 грн.

Відповідно до ч.2, 3 ст.357 МК України, дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Згідно ч.1, 2 ст.515 МК України, експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою. Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Згідно ст.516 МК України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби №18 від 23.10.2019, у редакції наказу №29 від 12.11.2019 (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.

Отже, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні №2658-ІІІ від 12.07.2001.

Відповідно до ч.14 розділу V наказу Міністерства фінансів України Про затвердження порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС №1058 від 02.12.2016, під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) експертами застосовуються методи досліджень та методики проведення експертиз, які визначені в нормативно-правових актах та нормативно- технічних документах (міжнародні та національні стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції рекомендації, переліки, науково-технічна та довідкова література, програмні продукти тощо). Обрання методу (методики) проведення досліджень (експертиз) належить до компетенції експерта.

Нормативне врегулювання форми висновку, складеного експертами СЛЕД Держмитслужби за результатами експертизи предметів правопорушення з метою визначення їх вартості визначено підзаконним нормативно-правовим актом головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію єдиної державної митної політики, а саме наказом Міністерства фінансів України №1058 від 02.12.2016, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.12.2016 за №1693/29823.

Колегія суддів зазначає, що висновок експертного дослідження №-0202 від 02.04.2024 у даній справі виконано з дотриманням процедури, передбаченої наказом Міністерства фінансів України Про затвердження порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) №1058 від 02.12.2016 і є документом, що відповідно до МК України встановлює оцінку майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства, відтак суд першої інстанції помилково не взяв такий до уваги.

При цьому, ст.515 МК України чітко визначено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил.

Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Як встановлено судом, на розгляд справи, призначений Львівською митницею 23.04.2024 о 09 год за адресою : м. Львів, вул. Городоцька, 369 ОСОБА_1 та його адвокат Свірський Т.В. не з`явилися, хоча ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день, час, місце розгляду справи, що підтверджується копією протоколу про порушення митних правил №0360/20900 /24 від 21.03.2024.

22.04.2024 адвокатом Свірським Т.В. надіслано на електронну адресу Львівської митниці клопотання про призначення у справі товарознавчої експертизи з метою визначення вартості вилучених у ОСОБА_1 товарів, проведення якої доручити експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Також у клопотанні зазначено, що у разі відмови у призначенні вищевказаної експертизи, адвокат просив надати можливість отримати зразки вилученого товару для забезпечення проведення експертизи самостійно, повідомивши письмово про спосіб отримання зразків. Крім того, у клопотанні зазначено, що у разі відмови у задоволенні вищевказаного клопотання, адвокат просив розгляд справи відкласти для надання ОСОБА_1 можливості самостійно вчинити дії щодо визначення вартості вилученого товару. Вищевказані клопотання адвокат просив розглядати у його відсутності та відсутності ОСОБА_1 . Крім того, на підтвердження неможливості явки ОСОБА_1 на розгляд справи 23.04.2024 надано суду копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3247 від 20.05.2024, з якої видно що ОСОБА_1 в період з 13.05.2024 по 20.05.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Чемеровецька багатопрофільна лікарня смт. Чемерівці, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області Діагноз : двосторонній диспластичний коксоартроз 3-ї ст, асептичний некроз головок стегнових кісток (більше виражено зліва), стійкі згинально-привідні контрактури ПФС ІІ.

25.04.2024 Львівською митницею повідомлено, що у справі була призначена та проведена товарознавча експертиза, вилучених у ОСОБА_1 товарів експертами СЛЕД Держмитслужби України, з вказівкою на встановлену загальну вартість вилучених товарів та на те, що висновок експерта є належним і допустимим доказом.

Крім того, посилаючись на ч.2 ст.515 МК України повідомлено, що ОСОБА_1 має право на проведення за свій рахунок незалежної експертизи, проведення якої Львівська митниця не заперечує. У відповіді також повідомлено, що відбір зразків або огляд тимчасово вилучених товарів у справі може бути проведений ними та призначеними експертами у будні дні з 09 год по 16 год на складі митного поста Мостиська Львівської митниці, попередньо узгодивши такі дні з управлінням адміністративно - господарської діяльності Львівської митниці. При цьому проінформовано, що для отримання дозволу на тимчасове перебування відповідних осіб у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення Шегині, де знаходиться склад митного поста Мостиська Львівської митниці, потрібно їм узгодити із 7-м прикордонним Карпатським загоном Держприкордонслужби України. Запропоновано, з метою не затягування термінів провадження в справі, товарознавчу експертизу провести в строк до 01.06.2024.

Листом №7.4-5/20-04/8.19/14200 від 17.05.2024 Львівською митницею повідомлено адвоката Свірського Т.В., що розгляд справи відкладено на 04.06.2024.

03.06.2024 представник позивача повторно надіслав до Львівської митниці клопотання про відкладення розгляду справи з 04.06.2024 на іншу дату з проханням надіслати сканкопію висновку експерта СЛЕД Держмитслужби України у справі.

Листом №7.4-1/20-04/8.19/16025 від 06.06.2024 Львівською митницею повідомлено адвоката Свірського Т.В., що розгляд справи №0360/20900/24 щодо ОСОБА_1 відкладено на 18.06.2024 о 9 год 30 хв.

Крім того, Львівською митницею на електронну адресу адвокату Свірському Т.В. було надіслано сканкопію висновку СЛЕД Держмитслужби України у вищевказаній справі.

Згідно пояснень представник позивача видно, що 12.06.2024 ним було надіслано до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання дозволу на тимчасове перебування ОСОБА_1 чи його представника у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення Шегині, де знаходиться склад митного поста Мостиська Львівської митниці, для проведення відбору зразків та/або огляду тимчасово вилучених товарів.

При цьому, як слушно зауважив суд першої інстанції, доказів на підтвердження отримання ІНФОРМАЦІЯ_2 вищезазначеної заяви позивачем не надано.

07.06.2024 адвокатом Свірським Т.В. втретє надіслано до Львівської митниці клопотання про відкладення розгляду справи з 18.06.2024 на іншу дату.

Листом №7.4-5/20-04/8.19/17157 від 20.06.2024 митний орган зазначив, що питання щодо сприяння в наданні дозволів іншими державними органами в інтересах окремих громадян чи організацій не входить до повноважень Львівської митниці. Також запропоновано адвокату Свірському Т.В., з метою не затягування строків розгляду справи про порушення митних правил, провести незалежну товарознавчу експертизу в строк до 29.06.2024. Крім того, адвоката Свірського Т.В. повідомлено про відкладення розгляду справи стосовно ОСОБА_1 на 02.07.2024 на 9 год 30 хв.

01.07.2024 адвокат Свірський Т.В. в черговий раз звернувся до Львівської митниці з клопотанням про відкладення розгляду справи з 02.07.2024 на іншу дату.

Листом Львівської митниці №7.4-5/20-04/8.19/18560 від 04.07.2024 надано аналогічну відповідь з приводу вирішення митницею питання про сприяння в отриманні дозволу від ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасове перебування ОСОБА_1 чи його представника у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення Шегині, де знаходиться склад митного поста Мостиська Львівської митниці для проведення відбору зразків та/або огляду тимчасово вилучених товарів у ОСОБА_1 . При цьому, запропоновано адвокату в черговий раз, з метою не затягування розгляду справи, провести незалежну товарознавчу експертизу в строк до 22.07.2024. Також останнього повідомлено, що розгляд справи №0360/20900/24 відкладено на 23.07.2024 на 9 год 30 хв.

22.07.2024 представник позивача повторно надіслав до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання дозволу на тимчасове перебування ОСОБА_1 чи його представника у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення Шегині, де знаходиться склад митного поста Мостиська Львівської митниці, для проведення відбору зразків та/або огляду тимчасово вилучених товарів та в черговий раз звернувся до Львівської митниці з клопотанням про відкладення розгляду справи з 23.07.2024 на іншу дату та про сприяння в отриманні від ІНФОРМАЦІЯ_1 дозволу на тимчасове перебування у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення Шегині, де знаходиться склад митного поста Мостиська Львівської митниці для проведення відбору зразків та/або огляду тимчасово вилучених товарів.

Проте, як встановлено судом, на призначену дату розгляду справи №0360/20900/24 відносно ОСОБА_1 , а саме 23.07.2024 ні ОСОБА_1 , ні його адвокат Свірський Т.В. до Львівської митниці не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим розгляд справи відбувся за їх відсутності.

Колегія суддів враховує, що Львівською митницею під час розгляду справи 23.07.2024 були розглянуті клопотання представника позивача ОСОБА_4 від 22.07.2024 про призначення незалежної товарознавчої експертизи для визначення вартості вилучених у ОСОБА_1 товарів та про надання можливості отримати зразки вилученого товару для забезпечення проведення незалежної експертизи самостійно, і в задоволенні яких було обґрунтовано відмовлено, посилаючись на обставини, викладені у мотивувальній частині оскаржуваної постанови.

При цьому, жодних порушень ст.497 МК України судом не встановлено, не позбавлено позивача та його представника у реалізації процесуальних прав, передбачених ст.ст.498, 526 МК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст. 515 МК України, особа, щодо якої порушено справу про порушення митних, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи. Тобто, у разі не згоди позивача з висновком СЛЕД Держмитслужби, позивач мав право ініціювати питання призначення іншої експертизи. Однак, як вбачається з матеріалами справи, таким правом позивач не скористався.

В матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про звернення позивача та його представника до будь-якої експертної установи з приводу призначення експертизи та укладення з експертною установою договору на проведення незалежної товарознавчої експертизи.

Крім того, як слушно зауважив суд першої інстанції, позивачем та його представником не надано доказів на підтвердження того, що ними вживалися заходи стосовно оскарження бездіяльності посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо надання позивачу дозволу на тимчасове перебування у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення Шегині, де знаходиться склад митного поста Мостиська Львівської митниці, для проведення відбору зразків та/або огляду тимчасово вилучених у нього товарів та звернення з вказаного приводу на гарячу урядову лінію до вищестоящого керівництва.

Вказане, на думку колегії суддів, викликає сумнів щодо бажання позивача провести незалежну товарознавчу експертизу у строк, визначений законом та з урахуванням поважної причини у період з 13.05.2024 до 20.05.2024 (перебування позивача на лікарняному) неможливості це зробити.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не задекларував за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України, а відтак порушив встановлений ст.ст.257, 366 МК України порядок декларування переміщуваних через митний кордон товарів, тобто, вчинив порушення митних правил, передбачене ч.2 ст.471 МК України.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність оспорюваної постанови та відсутності підстав для її скасування.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі Проніна проти України (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень ч.3 ст.272 КАС України, судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтею 286 цього Кодексу (особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності), набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст.268, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Свірського Тараса Володимировича залишити без задоволення, а рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2024 року по справі №596/1433/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді Р. Й. Коваль
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 22.01.25