Справа № 153/41/25
Суддя: Швець Р. В.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2025 р. Справа153/41/25

Провадження2-а/153/1/25-а

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т.Ю.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 07 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було надано оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення №1066 від 30.12.2024. Ознайомившись з постановою про накладення адміністративного стягнення №1066 від 30.12.2024, яка винесена ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , відносно нього ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. В оскаржуваній постанові вказано: «27.11.2024 поштовим зв`язком «Укрпошта», рекомендованим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на зареєстровану/задекларовану адресу ( ОСОБА_1 ) була надіслана повістка №1461932, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, згідно якої позивач мав з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 о09 год. 00 хв. 07.12.2024 для уточнення даних. За даними довідки про причини повернення/досилання оформленої та підписаної працівником поштового зв`язку 11.12.2024 повістка була повернута по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Отже, за приписами п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, який затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 ОСОБА_1 належним чином був оповіщений про виклик по повістці, проте у вказаний у повістці час, місце і дату не з`явився та про поважні причини неприбуття у термін, визначений п. 24 Порядку №560, а саме в найкоротший строк не повідомив та в подальшому не прибув у визначений у повістці строк до ТЦК та СП, що не перевищує сім календарних дні, чим порушив вимоги п. 21 Порядку №560. Позивач вказує, що вказана постанова є незаконною, передчасною та такою, яка прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, є протиправною і підлягає скасуванню. Зазначив, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем грубо було порушено норми чинного законодавства, зокрема основних завдань, які передбачені КУпАП. Зазначив, що за місцем його реєстрації та проживання, працівник об`єкта поштового зв`язку (листоноша) не прибував та ніякі повістки, повідомлення, тощо не залишав. Оскільки працівник об`єкту поштового зв`язку прибував за місцем його проживання (реєстрації) і його не застав вдома, тому вказаний працівник повинен був діяти відповідно до чинного законодавства, а саме п. 82 Постанови КМУ №270 від 05.03.2009 «Про затвердження правил надання послуг поштового зв`язку». Тому працівник об`єкта поштового зв`язку не проінформував його як адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або не вклав до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Зазначив, що все це в комплексі допущених порушень працівника об`єкта поштового зв`язку, призвело до неналежного повідомлення його про наявність повістки. Також позивач вказав, що у нього не виникало питань з`явитись до ТЦК та СП за умови належного його повідомлення про це, так як відповідно до доданої довідки №11989 від 25.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка видана йому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що йому надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.5 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - як батько, який виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років. Крім того, звертає увагу на те, що в період складення йому електронної повістки він на протязі листопада-грудня 2024 року оформляв відстрочку від призову, тому часто відвідував другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказує, що викладений у постанові текст є надуманим та нічим не може бути підтвердженим, оскільки ніхто і ніяким чином не повідомляв його про час та місце розгляду щодо нього адміністративної справи про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Просив визнати протиправною та скасувати постанову №1066 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 30.12.2024 про притягнення його ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а справу закрити.

21.01.2025 за вх.№395 представник ІНФОРМАЦІЯ_1 подав відзив. В своєму відзиві посилається на те, що 27.11.2024 поштовим зв`язком «Укрпошта», рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, на зареєстровану/задекларовану адресу ОСОБА_1 була надіслана повістка №1461932 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, згідно якої останній мав обов`язок з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09:00 год. 07.12.2024 для уточнення даних. За даними довідки про причини повернення/досилання оформленої та підписаної працівником поштового зв`язку 11.12.2024, повістка була повернута по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Отже, за приписами п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 (далі-Порядок №560) ОСОБА_1 належним чином був оповіщений про виклик по повістці, проте у вказаний в повістці час, місце і дату не з`явився та про поважні причини неприбуття, у термін визначений п. 24 Порядком №560, а саме, у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб не повідомив, та в подальшому не прибув у строк зазначений в повістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що не перевищує сім календарних днів, чим порушив вимоги п.21 Порядку №560. У зв`язку з неприбуттям за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце зазначені в повістці №1461932 за електронним зверненням №Е871374 військовозобов`язаний ОСОБА_1 був поданий в розшук до поліції. Отже, уповноважена посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 притягуючи до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та законодавчими актами України. Уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_2 приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності бере до уваги докази, які містяться в матеріалах справи та додані до протоколу про адміністративне правопорушення, та не має обов`язку перевіряти належне виконання обов`язків працівника поштового зв`язку. ОСОБА_1 не надав належних доказів, які б свідчили, що працівник поштового зв`язку неналежно виконав свій обов`язок по оповіщенню та врученню повістки, та не оскаржував дії чи бездіяльність працівника поштового зв`язку у встановленому законом порядку. Посилання ОСОБА_1 у позові про те, що його ніхто не повідомляв про час та місце розгляду справи є неправдивими та є проявом введення суду в оману, що є процесуальним зловживанням, оскільки ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду адміністративної справи, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №566 від 19.12.2024 в якому під роз`ясненням його процесуальних права та повідомленням про розгляд справи останній поставив власноручний підпис, проте не прибув на розгляд справи та клопотань про відкладення розгляду справи не надавав. Просив у задоволені позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1066 від 30.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП відмовити.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 13.01.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням (викликом) сторін на 23.01.2025 о 09 год. 00 хв., витребувано докази.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, у поданому 21.01.2025 відзиві просив справу розглянути у відсутність їх представника.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.12.2024 оператором відділення рекруту та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 сержантом ОСОБА_3 складено протокол №566 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1

30.12.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №1066 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень. Згідно постанови суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що 27.11.2024 поштовим зв`язком «Укрпошта», рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, на зареєстровану/задекларовану адресу ОСОБА_1 була надіслана повістка №1461932 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, згідно якої останній мав обов`язок з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09:00 год. 07.12.2024 для уточнення даних. За даними довідки про причини повернення/досилання оформленої та підписаної працівником поштового зв`язку 11.12.2024, повістка була повернута по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Отже, за приписами п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 (далі-Порядок №560) ОСОБА_1 належним чином був оповіщений про виклик по повістці, проте у вказаний в повістці час, місце і дату не з`явився та про поважні причини неприбуття, у термін визначений п. 24 Порядком №560, а саме, у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб не повідомив, та в подальшому не прибув у строк зазначений в повістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що не перевищує сім календарних днів, чим порушив вимоги п.21 Порядку №560. У зв`язку з неприбуттям за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце зазначені в повістці №1461932 за електронним зверненням №Е871374 військовозобов`язаний ОСОБА_1 був поданий в розшук до поліції. Довідкою про причини повернення/досилання оформленої та підписаної працівником поштового зв`язку 11.12.2024 з якої вбачається, що працівник поштового зв`язку зробив відмітку про те, що адресат, тобто ОСОБА_1 відсутній за вказаною адресою. (а.с.7).

Із копії дослідженої довідки, виданої ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 вих..№11989 від 25.11.2024 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. 5 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - батьки, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років. Відстрочка встановлена до 07 лютого 2025 року (а.с.8).

27.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_5 (Ямпіль) було створено повістку №1461932, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_1 належало з`явитись 07.12.2024 о 09:00 год. для уточнення даних. 27.11.2024 вказану повістку направлено рекомендованим поштовим відправленням №069 на адресу ОСОБА_1 , що підтверджено описом вкладення рекомендованого поштового відправлення з відміткою «Повістка ТЦК Вручити особисто» та копією поштового рекомендованого відправлення про вручення поштового відправлення. (а.с.15-16).

Із копії довідки до поштового рекомендованого відправлення про вручення поштового відправлення встановлено, що рекомендоване поштове відправлення з відміткою «Повістка ТЦК Вручити особисто» повернуто 11.12.2024 з відміткою «Повертається, адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджено штемпелем, зображеним на вказаній довідці (а.с.16 зворотній бік).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» оголошено про проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до положень абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі Закон № 3543-ХІІ) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

За положеннями абзацу 2 частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закону № 2232-ХІІ) громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частинами 1, 3 ст. 210-1 КУпАП України передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з наведених правових норм, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою у встановлений строк.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до п. 82 Постанови КМУ №270 від 05.03.2009 «Про затвердження правил надання послуг поштового зв`язку» рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

В матеріалах справи відсутні докази того, що працівником об`єкта поштового зв`язку було проінформовано ОСОБА_1 про отримання ним рекомендованого повідомлення з позначкою «Повістка ТЦК», шляхом вкладення до його абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Відповідно до роздруківки трекеру відстеження поштового відправлення 069 вбачається, що 04.12.2024 року відправлення прибуло до відділення та 11.12.2024 року змінено статус на «невдала спроба вручення» та «повернення відправнику відсутність адресата за вказаною адресою».

З наданої відповідачем копії поштового повідомлення встановлено, що надіслана позивачу засобами поштового зв`язку повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 повернута з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", яка проставлена працівником поштового зв`язку 11.12.2024.

Оцінюючи вказаний доказ, суд приймає до уваги те, що позивач згідно повістки №1461932 викликався на 09:00 год. 07.12.2024, у той час як повістка доставлена до адресата і проставлено відмітку "адресат відсутній за вказаною адресою" - 11.12.2024, тобто на четвертий день після того, як він мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слід зазначити, що відповідно положень п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, саме день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи вважається належним підтвердженням оповіщення ОСОБА_1 .

Таким чином, виходячи із наданих відповідачем доказів та приписів чинного законодавства ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про необхідність його явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 07.12.2024. Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Крім того, в змісті як повістки так і оскаржуваної постанови не зазначено конкретну мету з якою викликався ОСОБА_1 , а лише зазначено «для уточнення даних», а саме яких даних не вказано. При цьому відповідно до наявної в матеріалах справи довідки від 25.11.2024, відповідачем на підставі п. 5 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» було надано відстрочку ОСОБА_1 від призову на військову службу під час мобілізації до 07.02.2025, що свідчить про відсутність умислу позивача на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема за неявку на виклик до РТЦК.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно із частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що позивач знав про час, дату та місце необхідної його явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 . та свідомо ухилявся від виконання цього обов`язку та вимог частин першої, третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд доходить висновку про задоволення позову шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №1066 від 30 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 24 січня 2025 року.

Суддя Р.В. Швець