Справа № 200/4579/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року справа №200/4579/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Компанієць І.Д., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 р. у справі № 200/4579/24 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б. ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №82 від 2 липня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (юридична адреса: просп. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18028, ) перерахувати позивачу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці: на підставі довідки за період з 01.01.2021 року до 31.12.2021 року, за період з 01.01.2022 року до 31.12.2022 року, за період з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року, починаючи з 01.01.2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області (юридична адреса: Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) виплатити, з урахуванням раніш виплачених сум, позивачу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці: у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/26/24, за період з 01.01.2021 року до 31.12.2021 року, у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/27/24, за період з 01.01.2022 року до 31.12.2022 року, у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/28/24, за період з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року, у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/29/24, починаючи з 01.01.2024 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року позов задоволено, а саме суд:

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №82 від 2 липня 2024 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (юридична адреса: 18028 Черкаська область, м. Черкаси, просп. Хіміків, 50; ) здійснити перерахунок ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11- 16/26/24, за період з 01.01.2021 року до 31.12.2021 року, на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11- 16/27/24, за період з 01.01.2022 року до 31.12.2022 року, на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11- 16/28/24, за період з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року, на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11- 16/29/24, починаючи з 01.01.2024 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області (юридична адреса: 84122 Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3; ) виплатити, з урахуванням раніш виплачених сум, ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці: у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/26/24, за період з 01.01.2021 року до 31.12.2021 року, у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/27/24, за період з 01.01.2022 року до 31.12.2022 року, у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/28/24, за період з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року, у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/29/24, починаючи з 01.01.2024 року.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (юридична адреса: 18028 Черкаська область, м. Черкакси, просп. Хіміків, 50; ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 968, 96 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 копійок.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, не погоджуючись з вказаним рішенням, подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів скарги зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України Черкаської області опрацьовано заяву позивача за принципом екстериторіальності, прийнято рішення про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 02.07.2024 № 82.

Статтею 135 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді встановлюється в залежності від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Починаючи з січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102,00 грн. Станом на 01.01.2024 розмір базового посадового окладу судді становить 2102 грн.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні.

Отже, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді не змінено.

Головне управління, яке не приймало рішення про відмову, не є належним відповідачем у справі. Тому заявлені позивачем вимоги до Головного управління є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, не погоджуючись з вказаним рішенням, подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів скарги зазначено, що відповідно до довідки Донецького апеляційного суду від 03.03.2020 № 3.11-14/86/2020, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі № 200/7364/20-а, проведено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці із суддівської винагороди станом на 18.02.2020.

У Законах України «Про Державний бюджет на 2021 рік», «Про Державний бюджет на 2022 рік», «Про Державний бюджет на 2023 рік» та «Про Державний бюджет України на 2024 рік», Верховна Рада визначила, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.

Стаття 4 Закону України від 15.07.1999 № 966-XIV «Про прожитковий мінімум» (далі Закон № 966-XIV), також надає право законодавцю передбачати різні прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення.

Тобто, повноваження на встановлення різних розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, різним групам населення, передбачені статтею 4 цього Закону.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Оскільки, законодавець чітко визначив розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні, то саме цей розмір і необхідно застосовувати під час визначення грошового утримання.

Закони України «Про Державний бюджет на 2021 рік», «Про Державний бюджет на 2022 рік» та «Про Державний бюджет на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» в частині визначення прожиткового мінімуму для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 грн, неконституційними не визнавалися.

Оскільки, зазначені норми не визнані неконституційними, суд повинен їх застосовувати, та не може обирати самостійно із Законів України «Про Державний бюджет на 2021 рік», «Про Державний бюджет на 2022 рік», «Про Державний бюджет на 2023 рік» та «Про Державний бюджет України на 2024 рік» будь яку іншу цифру, більш сприятливу для Позивача.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102,00 грн, тобто залишено на рівні 2020 року.

У зв`язку з вищевикладеним, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області прийнято рішення від 02.07.2024 № 82 про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Також скаржник посилається на пропуск строку звернення до суду з позовом.

Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є щомісячним періодичним платежем, а тому така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії, з яких складових воно складається, як обраховано та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий розрахунок чи розрахунок його складових.

Позивач звернувся із заявою щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці 25.06.2024. Отже, лише у червні 2024 року виявив належну зацікавленість та вчинив активні дії щодо отримання належних сум довічного грошового утримання судді у відставці. Із даним позовом позивач звернувся 08.07.2024. Перерахунок пенсії просить здійснити з 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024. Позивач не навів підстав для поновлення строку звернення до суду та не зазначив жодних причин його пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач є суддею у відставці, який був звільнений з посади судді апеляційного суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку згідно постанови Верховної Ради України №634-VIII від 16.07.2015 року та згідно наказу №230к від 24.07.2015 був відрахований зі штату апеляційного суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити позивачеві перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Донецького апеляційного суду від 03.03.2020 року № 3.11-14/86/2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року. Зазначеним рішенням Донецького окружного адміністративного суду, яке набрало чинності, встановлено право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відповідності до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII з 19 лютого 2020 року.

У порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було зроблено перерахунок довічного грошового утримання позивача, про що був складений протокол на підставі рішення 82 від 22.01.2021. Згідно з вказаним розрахунком загальний процент розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці від заробітку (розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді) складає 52%. Розрахунок довічного грошового утримання було здійснено на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 03.03.2020 року № 3.11-14/86/2020, відповідно до якої станом на 18.02.2020 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 184976.00 грн, в тому числі посадовий оклад - 115 610.00 грн, доплата за вислугу років (60%) 69366.00 грн. При обрахунку розміру суддівської винагороди станом на 18 лютого 2020 року Донецьким апеляційним судом було взято розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2020 року, визначений абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" 2102.00 грн. х 50 (кількість прожиткових мінімумів для працездатних осіб) х 1,1 (регіональний коефіцієнт).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року справа№200/939/24, яке залишено без змін постановою Першого адміністративного апеляційного суду від 20 червня 2024 року, зобов`язано Донецький апеляційний суд видати ОСОБА_1 довідки за формою, встановленою додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді Донецького апеляційного суду, що працює на відповідній посаді, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня календарного року, та регіонального коефіцієнту 1,1, а також доплати за вислугу років 60%, а саме: - про суддівську винагороду станом на 01 січня 2021 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ Про Державний бюджет України на 2021 рік на 01 січня 2021 року 2 270 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 124 850 грн (2 270 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) 199 760 грн; про суддівську винагороду станом на 01 січня 2022 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1982-ІХ Про Державний бюджет України на 2022 рік на 01 січня 2022 року 2 481 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 136 455 грн (2 481 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) 218 328 грн; - про суддівську винагороду станом на 01 січня 2023 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ Про Державний бюджет України на 2023 рік на 01 січня 2023 року 2 684 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 147 620 грн (2 684 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) 236 192 грн; - про суддівську винагороду станом на 01 січня 2024 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ Про Державний бюджет України на 2024 рік на 01 січня 2024 року 3 028 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 166 540 грн (3 028 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) 266 464 грн.

У подальшому, у виконання зазначеного рішення суду Донецький апеляційний суд надав позивачу довідки від 24 червня 2024 року №3.11-16/26/24, №3.11- 16/27/24, №3.11-16/28/24, №3.11-16/29/24.

25 червня 2024 року позивач через особистий кабінет на веб-порталі електронний послуг Пенсійного фонду України подав заяву про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка у порядку екстериторіальності надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. До заяви позивач надав довідки, видані Донецьким апеляційним судом 24 червня 2024 року №3.11-16/26/24, №3.11-16/27/24, №3.11-16/27/24, №3.11-16/28/24, на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №82 від 02 липня 2024 року позивачу було відмовлено задоволенні його заяви від 25 червня 2024 року про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з тих підстав, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді законодавством не змінено.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

У силу статті 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016.

За приписами ч.1 ст. 142 Закону №1402-VI, судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина 2 статті 142 Закону №1402-VI).

За приписами ч.3 ст. 142 Закону №1402-VI, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Досліджуючи поняття «щомісячне довічне грошове утримання судді», Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011р. №18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013р. №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Крім цього, зазначений підхід до статусу судді у відставці та питання належного матеріального забезпечення суддів у відставці знайшов своє продовження у Рішенні Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016, у абзаці другому пункту 3 мотивувальної частини якого Суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Частиною 4 та 5 статті 142 Закону №1402-VI передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частиною 1 статті 135 Закону №1402-VIII передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (частина друга статті 135 Закону № 1402-VIII).

Відповідно до частини 3 статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Частиною 4 статті 135 Закону №1402-VIII визначено, що до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1-якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2-якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25-якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

У випадку, якщо суд розміщується в декількох населених пунктах, застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію такого суду.

За правилами частини 5 статті 135 Закону №1402-VIII суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років-15 відсотків, більше 5 років-20 відсотків, більше 10 років-30 відсотків, більше 15 років-40 відсотків, більше 20 років-50 відсотків, більше 25 років-60 відсотків, більше 30 років-70 відсотків, більше 35 років-80 відсотків посадового окладу.

Згідно з частиною 9 статті 135 Закону №1402-VIII обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.

Таким чином, Законом України "Про судоустрій і статус суддів" визначено базовий розмір посадового окладу судді (апеляційного суду), який становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Отже, виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону №1402-VIII. Норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть. Будь-які обмеження суддівської винагороди не можуть бути застосовані до позивача іншими нормативно-правовими актами, окрім Закону №1402-VIII, з огляду на наступне.

Гарантії незалежності суддів зумовлені конституційно визначеною виключною функцією судів здійснювати правосуддя (ч. 1 ст. 124 Основного Закону України).

Наведені положення Конституції України, юридичні позиції Конституційного Суду України дають підстави стверджувати, що законодавець не може свавільно встановлювати або змінювати розмір винагороди судді, використовуючи свої повноваження як інструмент впливу на судову владу через інші законодавчі акти.

Так, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України від 15 липня 1999 року № 966-XIV «Про прожитковий мінімум» (далі - Закон «№966-XIV»).

Відповідно до статті 1 цього Закону прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

У змісті наведеної норми Закону №966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Суд зазначає, що Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді».

Водночас цим Законом судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», як і будь-яким іншим діючим нормативно-правовими актами не скасовані та не внесені зміни в чинні норми права, передбачені: ч.2 ст.135 Закону України Про судоустрій і статус суддів (визначає, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами); ст. 130 Конституції України (визначає, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій); ст. 1 Закону України Про прожитковий мінімум (встановлює перелік до основних соціальних і демографічних груп населення).

Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Слід враховувати правовий висновок Верховного Суду щодо розміру суддівської винагороди. Згідно із позицією Верховного Суду у цій категорії спорів Законом № 1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом № 1402-VIII (постанови від 10.11.2021 у справі № 400/2031/21, від 30.11.2021 у справі № 360/503/21, від 02.06.2023 у справі № 400/4904/21, від 13.07.2023 у справі № 280/1233/22, від 24.07.2023 у справі № 280/9563/21, від 25.07.2023 у справі № 120/2006/22-а, від 26.07.2023 у справі № 240/2978/22, від 27.07.2023 у справі № 240/3795/22, від 20.11.2023 у справі № 120/709/22-а

На виконання рішення суду позивачу видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024.

Отже оскільки позивач за рішенням суду отримав довідку суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, це є підставою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відповідності до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Пунктом 1 розділу IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини другої статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з п.6 Розділу IV Порядку № 3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.

Звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, в тому числі через вебпортал або засобами Порталу Дія з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), або надсилання поштою.

Заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання приймається органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, за наявності в судді всіх необхідних документів та оформляється відповідно до вимог розділу III цього Порядку.

Днем звернення за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.

Згідно з п.7-9 Розділу IV Порядку №3-1 документи про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання розглядає орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Орган, що приймає рішення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про перегляд щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням його розміру або про відмову в перегляді щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок. У разі якщо внаслідок перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання зменшується, щомісячне довічне грошове утримання виплачується в раніше встановленому розмірі, про що орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, повідомляє суддю.

Отже, підставою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є відповідна довідка у тому числі подана за зверненням судді у відставці.

При цьому, Верховний Суд уже розглядав питання стосовно механізму перерахунку розміру щомісячного довічного утримання суддів і у постанові від 27.10.2022 у справі № 640/10564/21 зазначив, що довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою не є юридичним фактом, з яким пов`язується виникнення права на перерахунок. Суддівська винагорода визначається безпосередньо законом. Видаючи таку довідку, голова суду чи інша особа, що діє від його імені, лише інформує Пенсійний фонд про розмір та складові суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді. Суд дійшов висновку, що до внесення змін до законодавства щодо статусу суддів Верховного Суду України на виконання Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, Пенсійний фонд України та/або його органи повинен проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді Верховного Суду України у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді Верховного Суду, що працює на відповідній посаді, автоматично, незалежно від подання довідки про суддівську винагороду судді, що працює на відповідній посаді.

Згодом такий висновок підтримано Верховним Судом у постановах від 12.09.2023 у справі № 540/7777/21 та від 27.11.2023 у справі № 640/16655/21, від 12 вересня 2024 року у справі №580/2522/24.

Застосовуючи зазначений висновок до спірних правовідносин, суд зазначає, що на виконання Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, Пенсійний фонд України та/або його органи повинні проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, автоматично, незалежно від подання довідки про суддівську винагороду судді, що працює на відповідній посаді.

Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімума для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року, на 01 січня 2024 року на іншу розрахункову величину, яка Законом № 1402-VIII не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді), на підставі ст. 7 Закону № 2710, була неправомірною.

Позивач з дотримання вищевказаних вимог звернувся із заявою до органів ПФУ про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок.

Таким чином, позивач має право на обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки суду про суддівську винагороду в яких зазначено розмір суддівської винагороди судді, який визначено станом на 01 січня календарного року. При цьому, з урахуванням вказаних обставин, такий порахунок, відповідач повинен проводити автоматично.

Отже, дії відповідача, є протиправними.

Щодо посилання скаржника на пропуск строку звернення до суду, колегія суддів зазначає, що підставою для звернення з позовом є рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №82 від 2 липня 2024 року про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року, що свідчить про дотримання позивачем строку звернення до суду.

Щодо посилання скаржника на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не приймало рішення про відмову, а отже, не є належним відповідачем у справі, колегія суддів зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області є органом Пенсійного фонду України у якому позивач перебуває на обліку та який здійснює виплату щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, отже, суд обґрунтовано зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити позивачу, з урахуванням раніш виплачених сум, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці після її перерахунку.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 р. у справі № 200/4579/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 22 січня 2025 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць