Справа № 440/13792/24
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 22 січня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/13792/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

18.11.2024 позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати з 01.08.2001 року по 25.10.2005 грошового забезпечення позивача за посадою начальника відділу матеріально-технічного забезпечення (і комплектування) Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України з посадовим окладом 162,00 грн;

зобов`язати Міністерство оборони України здійснити з 01.08.2001 по 25.10.2005 перерахунок та виплату грошового забезпечення позивача за посадою начальника відділу матеріально-технічного забезпечення (і комплектування) Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України з посадовим окладом 225,00 грн та з урахуванням надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), премії та одноразових виплат у розмірах, встановлених згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 № 829 "Про грошове забезпечення військовослужбовців", Наказом Міністра оборони України від 05.03.2001 № 75 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.03.2001 за № 251/54421.1, Указу Президента України від 23.02.2002 № 173 з урахуванням виплачених сум згідно архівних довідок від 10.02.2020 № 179/1/1916, від 04.10.2019 № 179/1/5085;

визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати позивачу за 2001, 2002, 2003 та 2004 роки грошової допомоги на оздоровлення, премій, винагороди за тривалу безперервну військову службу, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у зменшеному розмірі;

зобв`язати Міністерство оборони України здійснити перерахунок та виплату позивачу за 2001, 2002, 2003 та 2004 роки грошової допомоги на оздоровлення, премій, винагороди за тривалу безперервну військову службу, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань згідно грошового забезпечення з посадовим окладом 225,00 грн у розмірах, встановлених згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 № 829 "Про грошове забезпечення військовослужбовців", Наказу Міністра оборони України від 05.03.2001 № 75 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.03.2001 за № 251/54421.1 з урахуванням виплачених сум згідно архівних довідок від 10.02.2020 № 179/1/1916, від 04.10.2019 № 179/1/5085.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідач протиправно у спірних періодах нараховував та виплачував його грошове забезпечення та похідні від нього суми виплат з урахуванням посадового окладу, визначеного на рівні 162,00 грн. На переконання позивача його посадовий оклад упродовж спірного періоду мав визначатись з урахуванням приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 № 829 "Про грошове забезпечення військовослужбовців", Наказу Міністра оборони України від 05.03.2001 № 75 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.03.2001 за № 251/54421.1 та становити 225,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

16.01.2025 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому представник МОУ пояснив, що постановою КМУ від 22.05.2000 № 829 "Про грошове забезпечення військовослужбовців" посадовий оклад в розмірі 225,00 грн передбачений для посади Начальника відділу в складі в управління центрального апарата, однак посада позивача до посад центрального апарата не належить.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Позивач має статус учасника бойових дій, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії (на період спірних правовідносин ), у Збройних Силах України з 1991 року.

Послужним списком особової справи ФХ-120804 підтверджено, що 22.11.1999 полковника ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу матеріально-технічного забезпечення і комплектування ВОС 6205003 (Військово облікова спеціальність) (далі ВОС) ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військова частина НОМЕР_1 ) Міністерства оборони України (МОУ).

31.12.1999 позивачу присвоєно військове звання - полковник.

25.10.2005 ОСОБА_1 призначений старшим офіцером виробничо-технічного відділу ВОС 6201002 Департаменту будівництва та відчуження фондів Міністерства оборони України.

05.05.2006 позивача призначено на посаду старшого офіцера сектору моніторингу ВОС 6201002 Департаменту будівництва МОУ.

У 2006 році ОСОБА_1 звільнений з військової служби в запас за пунктом 67 підпункт "б" (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу в зв`язку з реформуванням Збройних сил України. З 30.06.2006 позивача виключено із списків особового складу Департаменту будівництва МОУ.

Незгода позивача з правомірністю нарахування та виплати відповідачем його грошового забезпечення за період з 01.08.2001 по 25.10.2005 на посаді начальника відділу матеріально-технічного забезпечення (і комплектування) Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України з посадовим окладом у розмірі 162,00 грн, замість 225,00 грн, стала підставою для звернення до суду з цим позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з такого.

На виконання Указу Президента України від 16.05.2000 № 685 та з метою упорядкування грошового забезпечення військовослужбовців Кабінет Міністрів України постановою від 22.05.2000 № 829 затвердив схеми посадових окладів військовослужбовців у розмірах згідно з додатками 1, 2, 3, 5 і 6 та увів їх в дію поетапно, починаючи з 01.04.2000.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 № 829 передбачено, що Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, Міністерству з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Управлінню державної охорони установлюються посадові оклади за іншими посадами військовослужбовців відповідно до розмірів посадових окладів за основними типовими посадами, затверджених цією постановою.

Так, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 № 829 (Додаток 1) посадові оклади в межах 210-225 гривень визначені за офіцерською посадою начальника відділу у складі управління тільки для Центрального апарату Міністерства оборони України, яке утримувалося за іншим штатом, ніж штат, за яким утримувалось у спірному періоді Центральне спеціалізоване будівельне управління Міністерства оборони України.

Доказів того, що посада позивача, яку він займав у спірному періоді, належить до посад Центрального апарату Міністерства оборони України, суду не надано.

Відтак у період з 01.08.2001 по 25.10.2005 позивач не перебував на посаді начальника відділу у складі управління Центрального апарату Міністерства оборони України, а тому суд вважає, що правові підстави для обчислення посадового окладу позивача виходячи з розміру 225,00 грн у були відсутні.

Так Міністерством оборони України на виконання пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 № 829 з метою визначення порядку і умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, наказом № 75 від 05.03.2001 затверджено Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 3.1 Наказу Міністра оборони України № 75 від 05.03.2001 "Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.03.2001 за № 251/5442, який діяв у спірному періоді, посадові оклади особам офіцерського складу виплачувалися за займаними посадами у розмірах, передбачених у штаті військової частини (установи).

Особам офіцерського складу, призначеним на посади, за якими встановлені посадові оклади від мінімуму до максимуму, конкретні розміри посадових окладів встановлюються або змінюються (підвищуються або знижуються) у межах зазначених розмірів наказом командира військової частини (а командиру військової частини - наказом його безпосереднього командира або начальника) залежно від складності, обсягу, досвіду роботи і ставлення до виконання службових обов`язків.

Таким чином, посадовий оклад позивача в спірному періоді встановлювався у межах зазначених розмірів, передбачених у штаті військової частини (установи) наказом командира військової частини.

Проте, суд відхиляє доводи відповідача про порушення позивачем строку звернення до суду з цим позовом, виходячи з наступного.

По-перше, питання дотримання строку звернення до суду з цим позовом досліджувалось судом під час відкриття провадження у справі. В ухвалі від 29.11.2024 суд висловив свою позицію щодо цього питання.

По-друге, строк звернення до суду у спорах щодо правомірності нарахування та виплати заробітної плати (грошового забезпечення), що виникли до 19.07.2022, жодним чином не обмежувався чинними законодавством.

Відтак суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

. Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (проспект Повітрофлотський, 6, м. Кивї, 03168, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова