Справа № 520/1021/25
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

22 січня 2025 р. справа № 520/1021/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мороко А.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, відповідно до якого просить:

- визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Харківській області щодо розгляду вимоги про відшкодування вартості майна від "12" грудня 2024 р. у відповідності до п. 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом МЮУ, Генеральної прокуратури України, МФУ від 04.03.1996р. № 6/5/3/41;

- зобов`язати уповноважених осіб ГУНП в Харківській області розглянути вимогу про відшкодування вартості майна від "12" грудня 2024 р. у відповідності до п. 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом МЮУ, Генеральної прокуратури України, МФУ від 04.03.1996р. № 6/5/3/41.

Вирішуючи питання чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства, суд дійшов наступних висновків.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, матеріали кримінального провадження № 0000017 від 15.04.2021 свідчать, що посадовими особами ХРУП №2 ГУНП в Харківській області не було виконано ухвали слідчих суддів щодо повернення майна позивачу, що привело до позбавлення права володіти та користуватися його майном.

Позивач вважає, що матеріали кримінального провадження № 0000017 від 15.04.2021 свідчать, що посадовими особами ХРУП №2 ГУНП в Харківській області не було виконано ухвалу від "27" серпня 2021 р. Київського районного суду м.Харкова по справі № 953/12063/21, а саме:

1) було зобов`язано дізнавача за участю спеціаліста, в строк не більше 2 (двох) тижнів, зняти інформацію з всіх електронних носіїв інформації, а саме відео карт, ноутбуків, жорстких носіїв, дискети, принтерів, флеш-накопичувачу, системних блоків, материнської плати, Мicro SD 32 gb, які були вилучені 13.07.2021 в ході обшуку по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000017 від 15.04.2021, після чого передати їх на відповідальне зберігання власнику вказаного майна, попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

На думку позивача, матеріали кримінального провадження № 0000017 від 15.04.2021 не містять протоколів, в яких дізнавач за участю спеціаліста знімали інформацію з всіх електронних носіїв інформації; не містять розписок власника вказаного майна про відповідальне зберігання цього майна; не містять доказів, що вилучене 13.07.2021 року майно зберігалось в період з 14.07.2021 по листопад 2021 року в камері зберігання речових доказів ХРУП №2ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 30; містять докази, що фото та відео фіксацію здійснювалась на мобільні телефони.

Натомість матеріали кримінального провадження № 0000017 від 15.04.2021, як вважає позивач, свідчать, що 14 липня 2021 року дізнавач ОСОБА_2 без участі понятих провів огляд речей, де в пунктах 51 та 54 зазначено загалом 6-ть (шість) системних блоків однак міститься фото тільки одного, який на картинці ас.93, том 1 вже розукомплектований та зняті жорсткі диски.

Матеріали кримінального провадження № 0000017 від 15.04.2021, на думку позивача, містять доказ підміни відеокарти - на картинці з відеокартами ас.94, том 1 друга в верхньому ряду відеокарта на вентиляторі містить напис sapphire, та Предмет № 24 відеокарта Radeon RX470 RS 4gb вказана модель RX-470P4L VA.4 (RY115994), за пошуком в мережі Інтернет модель RX-470P4L належить видеокарті XFX AMD Radeon RX 470 (https://hard.rozetka.com.ua/331418629/p331418629/), зовнішній вигляд якої збігається з зображенням на відеозаписі https://www.youtube.com/watch?v=XbJI2KBdeO0; замість відеокарти Radeon RX470 RS 4gb модель RX-470P4L VA.4 (RY115994) в камері зберігання речових доказів знаходиться інша відеокарта с серійним номером 05.

Таким чином, позивач вважає, що посадові особи ХРУП №2 ГУНП в Харківській області допустили порушення порядку проведення слідчих дій, зокрема вилучення речових доказів обліку і зберіганні речових доказів, за наслідком чого у межах даного позову позивач просить суд розглянути вимогу про відшкодування вартості майна від 12 грудня 2024 р. у відповідності до п. 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом МЮУ, Генеральної прокуратури України, МФУ від 04.03.1996р. № 6/5/3/41.

Отже, предметом спору у даній справі є правомірність дій посадових осіб Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області з приводу дотримання порядку проведення слідчих дій під час вилучення та зберігання майна позивача та відшкодування позивачу вартості вилученого майна .

Суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до визначення, закріпленого в пункті десятому частини першої статті 3 КПК України, кримінальним провадженням є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

За своєю правовою природою кримінальне провадження становить єдиний комплекс вчинюваних в установленому КПК порядку дій, у межах якого органи досудового розслідування і суд здійснюють функцію притягнення особи до кримінальної відповідальності. Зокрема, таке провадження включає встановлені законом процедури одержання доказів, гарантії законності цих процедур, а також право особи в установлений КПК спосіб оспорювати правомірність відповідних процесуальних дій та/або рішень у контексті реалізації свого права на захист.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, що належить до загальних засад кримінального провадження, згідно з частиною першою статті 24 КПК України, гарантується кожному в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 131 КПК України тимчасове вилучення майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, порядок здійснення якого врегульовано главою 16 розділу ІІ КПК України.

Згідно з частиною першою статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

За приписами пункту 1 частини першої статті 303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, на досудовому провадженні може бути оскаржена, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, оскарження бездіяльності слідчого (дізнавача) щодо неповернення тимчасово вилученого майна здійснюється у порядку, встановленому КПК України.

Конституційний Суд України у Рішенні 14.12.2011 у справі № 1-29/2011 визначив підґрунтя розмежування публічно-правових спорів між судами адміністративної та кримінальної юрисдикцій та дійшов висновку, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Також суд зауважує, що у Рішенні від 23.05.2001 №6рп/2001 Конституційний Суд України роз`яснив, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Таким чином, повернення тимчасово вилученого майна є процесуальною дією під час здійснення досудового розслідування в межах кримінального провадження, а тому орган досудового розслідування, вчиняючи пов`язані з поверненням тимчасово вилученого майна дії, виконує не владні управлінські функції, а процесуальні функції.

Суд зауважує, що оскільки предмет у межах даного спору фактично зводиться до вимоги щодо зобов`язання уповноважених осіб ГУНП в Харківській області розглянути вимогу про відшкодування вартості майна, суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Водночас згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У постанові від 12.03.2019 у справі №920/715/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Отже, оскільки позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_1 пред`явлені до ГУНП в Харківській області у зв`язку із неповерненням тимчасово вилученого майна у належній комплектації та не поверненням пакувальної тари, то позовна вимога про відшкодування шкоди, якщо така і була спричинена позивачу, випливає із дій відповідача щодо розслідування кримінального провадження №000017, а тому порядок відшкодування шкоди, завданої органом досудового розслідування, повинен вирішуватись у порядку цивільного судочинства.

Вказана правова позиція також узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові Верхового Суду від 24.07.2024 у справі № 520/2579/24.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що спірні правовідносини стосуються окремих питань діяльності відповідача, яка регламентована нормами Кримінального процесуального кодексу України, а тому даний спір не відноситься до юрисдикції адміністративних судів і не може бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити, оскільки позов належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 19, 170 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії .

Роз`яснити позивачу, що даний спір належить розглядати за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Мороко А.С.