Справа № 400/512/24
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 р. № 400/512/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29005, Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання протиправним та скасування рішення від 24.08.2023 №30, від 23.10.2023 №30,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області ( далі відповідач-3), в якій просить:

«Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 30 від 24.08.2023 року про відмову в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області № 30 від 23.10.2023 року про відмову в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу період підприємницької діяльності ОСОБА_1 : з 17.07.1999 року по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 року по 31.12.2005 року, з 01.08.2010 року по 09.11.2011 року, з 24.06.2014 року по 31.12.2014 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити і виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 починаючи з 16.08.2023 року».

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що в період провадження нею підприємницької діяльності з 1999 року до 2005 року сплачувала збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у складі фіксованого податку. Посилаючись на пункт 31 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), позивач зазначає, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії за віком згідно із статтею 26 цього Закону включаються, зокрема, періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року до 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року до 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Ухвалою від 19.01.2024 суд відкрив провадження в адміністративній справі та постановив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження; установив учасникам справи строки для подання заяв по суті справи та доказів, у тому числі відповідачам - відзивів за кожним з доводів позовної заяви та відповідних доказів; зобов`язав відовідача-2 та відповідача-3 одночасно з відзивами подати до суду належно засвідчені копії всіх документів, на підставі та з урахуванням яких прийняті оскаржувані позивачем рішення про відмову в призначенні пенсії.

Відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, зазначаючи, що в довідці від 04.05.2023 № 13531/6/14-99-71-05, виданій Головним управлінням ДПС у Миколаївській області, зазначено, що позивач перебувала на податковому обліку у статусі фізичної особи-підприємця з 17.07.1999 до 31.12.2003 та з 01.01.2004 до 31.11.2005, але даних, які підтверджують сплату страхових внесків не надано, тому рішення відповідача-2 та відповідача-3 є правомірними.

Відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, посилаючись на правову позицію Верховного Суду в постанові від 26.10.2018 у справі № 643/20104/15-а, відповідно до якої, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж, можуть бути документи про сплату страхових внесків. Оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків позивачем у спірних періодах, то відповідач-2 законно відмовив у призначенні пенсії. у зв`язку з відсутністю підстав для призначення пенсії за віком.

Позивач подала відповідь на відзив відповідача-2, в якій вказала, що згідно з постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 793 «Про внесення змін до пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а із січня 2004 року до 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів. На думку позивача, нею були надані докази на підтвердження зарахування спірних періодів підприємницької діяльності до страхового стажу, а саме свідоцтво про державну реєстрацію СПД ФО від 22.06.1999 № 2123, лист ГУ ДПС у Миколаївській області від 04.05.2023 № 13531/6/14-29-71-05, в якому визначено період перебування позивача на податковому обліку як фізичної особи-підприємця та патенти, що підтверджують сплату фіксованої сплати прибуткового податку.

Окрім цього, позивач послалася на правові позиції Верховного Суду, що містяться в постановах від 27.03.2018 у справі №2 08/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 482/434/17, відповідно до яких, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) не може бути самостійною підставою для позбавлення особи права на врахування стажу або на пенсію.

Відповідач-3 подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж роботи для призначення пенсії за віком. Відповідач-3 вказав, що причиною неврахування спірних періодів для визначення права позивача на пенсію є відсутність інформації про сплату внесків до Пенсійного фонду України.

Позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій підтримала аргументи позовної заяви.

На підставі частини дев`ятої статті 205, статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

19.07.2023 позивачу виповнилося 60 років.

16.08.2023 позивач звернулася до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Згідно з розпискою-повідомленням, до цієї заяви був доданий, зокрема, лист Головного управління ДПС у Миколаївській області від 04.05.2023 № 13531/6/14-29-71-05 (далі Лист від 04.05.2023). У Листі від 04.05.2023 вказано: «… виходячи з податкової інформації … ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку як фізична особа підприємець з 07.07.1999 року. Разом з тим повідомляємо, що за наявними даними з 17.07.1999 року по 31.12.2023 року включно ОСОБА_1 перебувала на загальній системі оподаткування та здійснювала фіксовану сплату прибуткового податку за патент …».

За принципом екстериторіальності заяву позивача від 16.08.2023 розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області.

24.08.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області прийняло рішення № 30 про відмову в призначенні пенсії (далі Рішення 1).

У Рішенні 1 зазначено, що стаж складає 26 років 8 місяців 9 днів при тому, що необхідними є 30 років, «… до страхового стажу не зараховано період підприємницької діяльності згідно довідки № 13531/6.14-29-71-05 від 04.05.2023р., оскільки відсутнє підтвердження щодо сплати внесків. Всі інші періоди за наданими заявницею документами, та даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб до страхового стажу зараховані …».

Рішення 1 позивач не оскаржила.

16.10.2023 позивач вдруге звернулася до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058. Згідно з розпискою-повідомленням, до цієї заяви були додані, зокрема, Лист від 04.05.2023, лист Головного управління ДПС у Миколаївській області від 11.10.2023 № 31/3ПІ/14-29-01-03 (далі Лист від 11.10.2023), 10 патентів на підтвердження здійснення сплати прибуткового податку у 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005 роках (детально про сплату зазначено у позові). У Листі від 11.10.2023 вказано: «… виходячи з податкової інформації … ОСОБА_1 перебувала на податковому обліку як фізична особа підприємець з 07.07.1999 року по 09.11.2011 року, повторно взята на податковий облік 24.06.2014 року. Разом з тим повідомляємо, що за наявними даними з 17.07.1999 року по 30.11.2025 року включно ОСОБА_1 здійснювала фіксовану плату прибуткового податку за патент …».

За принципом екстериторіальності заяву позивача від 16.10.2023 розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

23.10.2023 Головне управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняло рішення № 30 про відмову в призначенні пенсії (далі Рішення 2).

У Рішенні 2 зазначено, що стаж складає 26 років 8 місяців 9 днів, при тому, що необхідними є 30 років, «… за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди підприємницької діяльності з 17.07.1999 до 31.12.2003 на загальній системі оподаткування, оскільки відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду України; з 01.01.2004 до 31.12.2005, з 01.08.2010 до 09.11.2011, з 24.06.2014 до 31.12.2014, оскільки відсутня інформація в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Для зарахування періоду підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування з 17.07.1999 по 31.12.2023, необхідно надати довідку про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України …».

Відповідач-3 надав розрахунок стажу позивача, з якого суд встановив, що зі спірного періоду з 01.01.2004 до 31.12.2005 було зараховано 1 місяць (грудень 2005 року), внески сплачені позивачем, зі спірного періоду з 17.07.1999 до 31.12.2003 було зараховано 1 місяць (січень 2001 року), внески сплачено відділом комунального майна. Інформація про відповідні внески наявна у витягах з «Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ІНДИВІДУАЛЬНІ ВІДОМОСТІ ПРО ЗАСТРАХОВАНУ ОСОБУ» (форма ОК-5), далі дані Реєстру.

Спір виник з приводу зарахування до страхового стажу (стаття 26 Закону № 1058-IV) вказаних у позові періодів здійснення позивачем підприємницької діяльності. Від вирішення цього питання залежить висновок про достатню або недостатню тривалість страхового стажу, з якою пов`язано право ОСОБА_1 на пенсію.

Ухвалюючи рішення по суті спору між сторонами, суд виходить з такого.

У підпункті 1 пункту 31 розділу XV Закону № 1058-IV вказано, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно, до страхового стажу ОСОБА_1 має бути включений період з 17.07.1999 по 30.06.2000 (11 місяців 17 днів).

Умовою для включення до страхового стажу періодів з 01.07.2000 до 31.12.2000, з 01.02.2001 до 31.12.2003 (січень 2001 року, як вказано вище, був врахований відповідачем-3), з 01.01.2004 до 30.11.2005 (грудень 2005 року, як вказано вище, був врахований відповідачем-3), з 01.08.2010 до 09.11.2011, з 24.06.2014 до 31.12.2014 є сплата страхових внесків (єдиного внеску).

У підпункті 2 пункту 2.1 розділу ІІ затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»» (у відповідній редакції) вказано, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності.

Докази того, що до 01.01.2004 ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування, відсутні. У позові позивач зазначила, що з 17.07.1999 до 31.12.2003 вона перебувала на загальній системі оподаткування. Про перебування позивача на загальній системі оподаткування вказано і у Листі від 04.05.2023.

За даними Реєстру інформація про сплату за вказані вище місяці (2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2010, 2011, 2014 роки) відсутня.

У пункті 4 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (у відповідній редакції) вказано, що

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Будь-які інші докази, що спростовують дані Реєстру та, відповідно, підтверджують факт сплати внесків, у справі відсутні.

У статі 26 Закону № 1058-IV вказано, що особи у 2023 році мають право на призначення пенсії за віком на наявності страхового стажу не менше 30 років.

На підставі поданих ОСОБА_1 документів суд встановив, що її страховий стаж на момент звернення із заявою про призначення пенсії складав 27 років 7 місяців 22 дні (з додаванням до визначеного відповідачами стажу періоду з 17.07.1999 до 30.06.2000).

Тому суд визнав, що Рішення 1 і Рішення 2 про відмову у призначенні пенсії є законними.

Підстави для зобов`язання відповідача-1 зарахувати спірні періоди до страхового стажу і призначити з 16.08.2023 пенсію за віком відсутні.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29005, ідентифікаційний код: 21318350) Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, ідентифікаційний код: 13322403) Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код: 13844159) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна