Справа № 200/8683/24
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року Справа№200/8683/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення від 06.11.2024 року №28 та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення №28 від 06.11.2024 та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.10.2024 року він звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням від 05.11.2024 року № 12 Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області було відмовлено в призначенні пенсії позивачу через відсутність необхідного пільгового стажу роботи 25 років в підземних умовах. В оскаржуваному рішенні зазначено, що пільговий стаж на підземних роботах складає 24 роки 4 місяці 28 днів (в тому числі на підземних роботах згідно з постановою №202 (25) 16 років 7 місяців 9 днів, за списком №1 3 роки 1 місяць 10 днів, навчання за фахом 3 роки 5 місяців 25 днів та військова служба 1 рік 2 місяці 14 днів). До пільгового стажу на підземних роботах не зараховано періоди за записами трудової книжки від 25.02.2003 серії НОМЕР_1 : з 05.07.2024 по 22.08.2024 на ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля», оскільки пільговий стаж обчислено за довідкою №09-23/1452 станом на 04.07.2024 (потребує уточнення довідкою відповідно до пункту 20 Порядку №637); з 26.08.2024 по 28.10.2024 у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», оскільки до заяви не долучено довідку відповідно до п.20 Порядку №637. Додатково: за довідкою від 04.07.2024 №09-23/1452 періоди роботи з 12.03.2003 по 24.03.2003, з 01.04.2003 по 31.10.2003, з 04.11.2003 по 06.11.2003, з 23.05.2005 по 22.01.2006 та з 27.01.2006 по 19.11.2007 зараховано до пільгового стажу роботи за списком №1, оскільки підприємством не підтверджено пільговий стаж на підземних роботах відповідно до постанови №202 (25 років), а наявне посилання на Список виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, які затверджені постановою КМУ від 16.01.2003 №36. За даними Реєстру пільговий стаж зазначено як підземна робота за списком №1 (потребує уточнення довідкою). Позивач зауважив, що не погоджується з таким розрахунком відповідача його стажу роботи в підземних умовах, та наведене стало підставою для його звернення до суду.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне, що позивач звернувся 29.10.2024 року через особистий кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вік позивача на дату звернення 40 років 1 місяць 9 днів. До заяви на призначення пенсії позивач, зокрема, надав: трудову книжку серії НОМЕР_1 від 25.02.2003 дати заповнення; диплом серії НОМЕР_2 від 25.02.2003; військовий квиток серії НОМЕР_3 від 13.11.2003; довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.07.2024 №09-23/1452 видані ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля»; довідки фактичних спусків у шахту від 04.07.2024 №09-23/1453 та №09-23/1454 видані ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля»; історичну довідку від 04.07.2024 №09-23/1455 видану ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля»; виписку з наказів про атестації робочих місць ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля» б/н. Відповідач зауважив, що заяву про призначення пенсії позивача від 29.10.2024 розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. За наслідками розгляду заяви позивача від 29.10.2024 та доданих до неї документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області винесено рішення №28 від 06.11.2024 про відмову в призначенні пенсії позивачу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України №1058-ІV, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років. Відповідач зазначив, що за результатами розгляду документів страховий стаж позивача склав 43 років 7 місяців 13 днів (стаж враховано по 30.09.2024), в тому числі пільговий стаж на підземних роботах складає 24 роки 4 місяці 28 днів (в тому числі на підземних роботах згідно з постановою №202 (25) - 16 років 7 місяців 9 днів, за списком №1 - 3 роки 1 місяць 10 днів, навчання за фахом - 3 роки 5 місяців 25 днів та військова служба - 1 рік 2 місяці 14 днів). До пільгового стажу за Списком №1 позивачу зараховано періоди роботи: - у ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 12.03.2003 по 24.03.2003, з 01.04.2003 по 31.10.2003, з 04.11.2003 по 06.11.2003, з 23.05.2005 по 31.05.2005 та з 01.06.2005 по 22.01.2006 згідно пільгових довідок виданих ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля» від 04.07.2024 №09-23/1452. Зазначені періоди роботи зараховані до підземного пільгового стажу за Списком №1, а не до підземного пільгового стажу, який дає право на пільгову пенсію відповідно ч.3 ст.114 Закону №1058, оскільки в пільгових довідках від 04.07.2024 №09-23/1452 підприємством зазначені періоди, визначені як пільговий стаж, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до частини другої статті 114 Закону №1058. До пільгового стажу на підземних роботах згідно з постановою №202 (25) позивачу зараховано періоди роботи: - у ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 20.11.2007 по 28.02.2010, з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.11.2011 по 28.09.2014, з 01.10.2014 по 29.06.2016, з 01.07.2016 по 30.01.2017, 01.02.2017 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 29.04.2022, з 01.05.2022 по 30.01.2023 та з 01.02.2023 по 04.07.2024 згідно пільгової довідки №09-23/1452 виданої ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля», з урахуванням фактичних спусків у шахту (довідки №09-23/1453 та №09-23/1454). Відповідач зауважив, що до пільгового стажу на підземних роботах позивачу не зараховано період роботи на ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 05.07.2024 по 22.08.2024, оскільки пільговий стаж обчислено за довідкою виданої станом на 04.07.2024 №09-23/14524. Для зарахування вищевказаного періоду роботи, до пільгового стажу на підземних роботах згідно з постановою №202 (25), необхідно надати довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку №637. До пільгового стажу на підземних роботах позивачу не зараховано періоди роботи у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 26.08.2024 по 28.10.2024, оскільки до заяви заявником не надавались документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку №637. Відповідач закцентував свою увагу на тому, що Головним управлінням правомірно винесено рішення №28 від 06.11.2024 про відмову в призначенні пенсії позивачу, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України №1058-ІV, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років. Відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог до нього в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, про що свідчить наявність кабінету електронного суду у представника позивача та відповідача із відповідною відміткою в графі «доставлено» та графі «дата встановлення статусу» зазначено 21.12.2024.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , є громадянином України про що свідчить наявна копія в матеріалах справи паспорту серії НОМЕР_5 виданого Селидівським МВ УМВС України у Донецькій області від 23.03.2001 року.

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області () в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, 29.10.2024 позивач звернувся засобами веб-порталу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується наявною копією заяви в матеріалах справи.

Як зазначає відповідач у своєму відзиві на позовну заяву: - «[…]. До заяви на призначення пенсії ОСОБА_1 , зокрема, надав: трудову книжку серії НОМЕР_1 від 25.02.2003 дати заповнення; диплом серії НОМЕР_2 від 25.02.2003; військовий квиток серії НОМЕР_3 від 13.11.2003; довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.07.2024 №09-23/1452 видані ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля»; довідки фактичних спусків у шахту від 04.07.2024 №09-23/1453 та №09-23/1454 видані ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля»; історичну довідку від 04.07.2024 №09-23/1455 видану ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля»; виписку з наказів про атестації робочих місць ВП Шахта Котляревська ДП «Селидіввугілля» б/н. […].».

За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, що підтверджується позовною заявою, відзивом на позовну заяву та насамперед рішенням про відмову в призначенні пенсії №28 від 06.11.2024.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії рішення про відмову в призначенні пенсії, прийнятому відповідачем від 06.11.2024 №28, в якому зазначене наступне: - «Відмова в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ). Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вік заявника 40 років 1 місяць 9 днів. Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 29.10.2024 (заява надана через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України). Відповідно до частини третьої статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058), працівники безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. За статтею 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі Реєстр). Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі Постанова №202). Згідно з підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, документами, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією (додаток №5) відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. Страховий стаж складає 43 роки 7 місяців 13 днів (з 01.01.2004 по 30.09.2024 обчислено за даними Реєстру з урахуванням відомостей про сплату страхових внесків), пільговий стаж на підземних роботах складає 24 роки 4 місяці 28 днів (в тому числі на підземних роботах згідно з постановою №202 (25) 16 років 7 місяців 9 днів, за списком №1 3 роки 1 місяць 10 днів, навчання за фахом 3 роки 5 місяців 25 днів та військова служба 1 рік 2 місяці 14 днів). До пільгового стажу на підземних роботах не зараховано періоди за записами трудової книжки від 25.02.2003 серії НОМЕР_1 : з 05.07.2024 по 22.08.2024 на ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля», оскільки пільговий стаж обчислено за довідкою №09-23/1452 станом на 04.07.2024 (потребує уточнення довідкою відповідно до пункту 20 Порядку №637); з 26.08.2024 по 28.10.2024 у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», оскільки до заяви не долучено довідку відповідно до пункту 20 Порядку №637. Додатково: за довідкою від 04.07.2024 №09-23/1452 періоди роботи з 12.03.2003 по 24.03.2003, з 01.04.2003 по 31.10.2003, з 04.11.2003 по 06.11.2003, з 23.05.2005 по 22.01.2006 та з 27.01.2006 по 19.11.2007 зараховано до пільгового стажу роботи за списком №1, оскільки підприємством не підтверджено пільговий стаж на підземних роботах відповідно до постанови №202 (25 років), а наявне посилання на Список виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, які затверджені постановою КМУ від 16.01.2003 №36. За даними Реєстру пільговий стаж зазначено як підземна робота за списком №1 (потребує уточнення довідкою). Відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за нормами частини третьої статті 114 Закону №1058 в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років. Працює. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.».

Позивач звертаючись до суду з даним адміністративним позовом просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 06.11.2024 року №28 Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, про відмову в призначенні пенсії позивачу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи: з 05.07.2024 по 22.08.2024 (1м.18д.), з 26.08.2024 по 28.10.2024 (2м.3д.), з 25.03.2003 по 31.03.2003 (7д.), з 01.11.2003 по 03.11.2003 (3д.), період військової служби з 01.02.2005 по 21.04.2005 (2м. 21д.), з 23.01.2006 по 26.01.2006 (4д.), з 29.09.2014 по 30.09.2014 (2д.), з 30.06.2016 по 30.06.2016 (1д.), з 31.01.2017 по 31.01.2017 (1д.), з 30.04.2022 по 30.04.2022 (1д.), з 31.01.2023 по 31.01.2023 (1д.) за Списком робіт затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 р. № 202; з 12.03.2003 по 24.03.2003, з 01.04.2003 по 31.10.2003, з 04.11.2003 по 06.11.2003, з 23.05.2005 по 22.01.2006 та з 27.01.2006 по 19.11.2007, які враховано до Списку № 1 в тому числі за Списком робіт затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити позивачу пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29.10.2024 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону № 1058-IV.

Відповідно до положень абз. 1 п. 2 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з приписами абз. 3 п. 2 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058-IV.

З оскаржуваного рішення №28 від 06.11.2024 року, вбачається, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах стала відсутність у нього на момент звернення передбаченого ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV пільгового стажу на підземних роботах 25 років.

Положеннями ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Відповідно до частини п`ятої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ внесено зміни до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким доповнено пункт 16 цих положень абзацом наступного змісту: «Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії».

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що право на пенсію незалежно від віку мають, зокрема працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

18.11.2005 року Міністерством праці та соціальної політики України було прийнято наказ № 383, яким затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Судом установлено, що посади, на яких працював позивач у спірні періоди, віднесені до Списків № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинними у вказані періоди роботи позивача (постанови Кабінету Міністрів України: від 16.01.2003 року № 36 та від 24.06.2016 року № 461).

31.03.1994 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» (далі - Постанова КМУ № 202).

До розділу І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Постанови КМУ № 202 так само включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Порядок підтвердження стажу роботи регулюється положеннями ст.62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Згідно з приписами ст. 62 Закону № 1788-ХІІ (які кореспондуються зі змістом ст. 48 Кодексу законів про працю України), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Саме такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з вимогами п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до положень пп. 2 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка і лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.

Водночас, надання уточнюючої довідки підприємства, установи, організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , судом встановлена наступна трудова його діяльність:

- ДВАТ шахта «Росія» ДП ДХК «Селидіввугілля»: з 10.09.2002 по 24.02.2003 року прийнятий учнем електрослюсаря з повним робочим днем під землею, номера записів 1, 2 в трудовій книжці;

- з 01.09.1999 по 25.02.2003 року навчався в ПТУ №41 м. Селидове за професією «електрослюсар підземний, МПУ», номера записів 3, 4 в трудовій книжці;

- ДВАТ шахта «Росія» ДП ДХК «Селидіввугілля»: з 12.03.2003 по 06.11.2003 року прийнятий електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею та звільнений у зв`язку з призовом до армії, номера записів 5, 6 в трудовій книжці;

- з 11.03. по 05.05 року служба в армії, номер запису 7 в трудовій книжці;

- ВП «Шахта «Росія» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія»: з 23.05.2005 по 13.06.2006 року прийнятий електрослюсарем підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею, номер запису 8 в трудовій книжці;

- 06.06.2005 року реорганізація підприємства, номер запису 9 у трудовій книжці;

- з 23.01.2006 по 26.01.2006 року направлений на курсове навчання за гірничо-рятувальній справі з відривом від виробництва, номер запису 10 у трудовій книжці;

- 24.11.2005 року перепідпорядкування підприємства, номер запису 11 в трудовій книжці;

- з 14.06.2006 по 19.11.2007 року - переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею, номера запису 12 в трудовій книжці;

- з 20.11.2007 по 07.08.2008 року переведений електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею, номер запису 13 в трудовій книжці;

- з 08.08.2008 по 20.08.2019 року - переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті, номер запису 14 в трудовій книжці;

- 01.04.2011 року перепідпорядкування підприємства, номер запису 15 в трудовій книжці;

- 18.07.2017 року перейменування підприємства, номер запису 16 в трудовій книжці;

- з 21.08.2019 по 22.08.2024 року переведений електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті, номер запису 17 в трудовій книжці;

- 29.11.2019 року перепідпорядкування підприємства, номер запису 18 в трудовій книжці;

- 07.07.2020 року перепідпорядкування підприємства, номер запису 19 в трудовій книжці;

- ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління імені героїв Космосу»: з 26.08.2024 року - прийнято електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті, номер запису 20 в трудовій книжці.

Інших записів, як і записів про звільнення - трудова книжка позивача не містить.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки форми РС-право сформованої по позивачу, станом на час його звернення до органів ПФУ з відповідною заявою, з якої судом було встановлено, що позивачу були зараховані наступні періоди його трудової діяльності до пільгового стажу:

- з 12.03.2003 по 24.03.2003 року список №1 (13 днів);

- з 01.04.2003 по 31.10.2003 року список №1 (7 місяців);

- з 04.11.2003 по 06.11.2003 року список №1 (3 дні);

- з 23.05.2005 по 31.05.2005 року список №1 (9 днів);

- з 01.06.2005 по 22.01.2006 року список №1 (7 місяців 22 дні);

- з 27.01.2006 по 19.11.2007 року список №1 (1 рік 9 місяців 23 дні);

- з 20.11.2007 по 28.02.2010 року - ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в (2роки 3 місяці 9 днів);

- з 01.03.2010 по 31.12.2010 року - ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в (10 місяців);

- з 01.01.2011 по 28.09.2014 року - ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в (3 роки 8 місяців 28 днів);

- з 01.10.2014 по 29.06.2016 року - ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в (1 рік 8 місяців 29 днів);

- з 01.07.2016 по 30.01.2017 року - ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в (7 місяців);

- з 01.02.2017 по 31.12.2020 року - ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в (3 роки 11 місяців);

- з 01.01.2021 по 29.04.2022 року - ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в (1 рік 3 місяці 29 днів);

- з 01.05.2022 по 30.01.2023 року - ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в (9 місяців);

- з 01.02.2023 по 04.07.2024 року - ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в (1 рік 5 місяців 4 дні).

Загалом робота за списком №1 24 роки 3 місяці 29 днів, куди увійшло також навчання за фахом 3 роки 5 місяців 25 днів; військова служба 1 рік 1 місяць 14 днів.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, зарахувати позивачу до його пільгового стажу періоди роботи: з 25.03.2003 по 31.03.2003 (7д.), з 01.11.2003 по 03.11.2003 (3д.), період військової служби з 01.02.2005 по 21.04.2005 (2м. 21д.), з 23.01.2006 по 26.01.2006 (4д.), з 29.09.2014 по 30.09.2014 (2д.), з 30.06.2016 по 30.06.2016 (1д.), з 31.01.2017 по 31.01.2017 (1д.), з 30.04.2022 по 30.04.2022 (1д.), з 31.01.2023 по 31.01.2023 (1д.) за Списком робіт затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 р. № 202, суд зазначає наступне.

Судом проаналізовано та встановлено, що вищенаведені періоди роботи позивача були зараховані до його страхового стажу, але не зараховані до його пільгового стажу ані за списком №1, ані відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202, окрім того період проходження позивачем військової служби з 01.02.2005 по 21.04.2005 року взагалі не було зараховано до його страхового стажу та відповідно й пільгового стажу.

Слід зазначити, що п. «в» ч.3 ст.56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

З наявної в матеріалах справи копії військового квитка позивача серії НОМЕР_3 виданим ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.11.2003 року, судом встановлено, що позивач був призваний на строкову військову службу і направлений у військову частину 18.11.2003 року (сторінка 2 військового квитку) та був виключений зі списків військової частини 21.04.2005 року (графа №17 у військовому квитку).

Слід зазначити, що трудовою книжкою (запис №7) та військовим квитком (сторінка 2 та графа №17) позивача, підтверджується факт проходження позивачем військової служби у період з 18.11.2003 по 21.04.2005 року, в свою чергу відповідачем при розгляді заяви позивача, останньому було зараховано до його страхового стажу та пільгового стажу за списком №1 період проходження військової служби з 18.11.2003 по 31.01.2005 року у загальній кількості 1 рік 2 місяці 14 днів, але період з 01.02.2005 по 21.04.2005 року у загальній кількості 2 місяці 21 день йому не було взагалі зараховано відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що період проходження позивачем військової служби з 01.02.2005 по 21.04.2005 року, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача та копією військового квитка підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за списком №1.

Спірне питання щодо зарахування вищезазначеного періоду також за списком робіт затвердженим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 буде вирішено разом з іншими періодами із наданням відповідної правової оцінки.

Щодо періодів з 25.03.2003 по 31.03.2003 (7д.), з 01.11.2003 по 03.11.2003 (3д.), з 23.01.2006 по 26.01.2006 (4д.), з 29.09.2014 по 30.09.2014 (2д.), з 30.06.2016 по 30.06.2016 (1д.), з 31.01.2017 по 31.01.2017 (1д.), з 30.04.2022 по 30.04.2022 (1д.), з 31.01.2023 по 31.01.2023 (1д.), судом встановлено, що дані періоди були зараховані відповідачем позивачу до його страхового стажу, але не були зараховані ані до пільгового стажу за Списком №1, ані за списком робіт затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202.

Слід зауважити, що матеріали справи, а саме ні відзив, ні спірне рішення від 06.11.2024 року не містять підстав, відповідно до яких відповідач не зарахував ці періоди трудової діяльності до пільгового стажу позивача.

У межах спірних періодів судом було проаналізовано та встановлено наступну трудову діяльність позивача відповідно до його трудової книжки: ДВАТ шахта «Росія» ДП ДХК «Селидіввугілля»:

- з 12.03.2003 по 06.11.2003 року прийнятий електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею та звільнений у зв`язку з призовом до армії, не зараховані періоди з 25.03.2003 по 31.03.2003 року та з 01.11.2003 по 03.11.2003 року;

- ВП «Шахта «Росія» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія»: з 23.05.2005 по 13.06.2006 року прийнятий електрослюсарем підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею, не зарахований період з 23.01.2006 по 26.01.2006 року;

- з 08.08.2008 по 20.08.2019 року - переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті, не зарахований період з 29.09.2014 по 30.09.2014 року, з 30.06.2016 по 30.06.2016 року та з 31.01.2017 по 31.07.2017 року;

- з 21.08.2019 по 22.08.2024 року переведений електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті, не зарахований період з 30.04.2022 по 30.04.2022 року та з 31.03.2023 по 31.03.2023 року.

Також в матеріалах справи в наявності: копія довідки про затвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у неї №09-23/1452 від 04.07.2024 року, якою підтверджується, що позивач за період з 12.03.2003 по 06.11.2003 року (не зараховані періоди з 25.03.2003 по 31.03.2003 року та з 01.11.2003 по 03.11.2003 року) виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією, посадою електрослюсар підземний, що передбачена Списком №1 р.1 п-р.1; копія довідки про затвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №09-23/1452 від 04.07.2024 року, якою підтверджується, що позивач за період з 23.05.2005 по 19.11.2007 року та з 20.11.2007 по теперішній час (не зараховані періоди з 23.01.2006 по 26.01.2006 року, з 29.09.2014 по 30.09.2014 року, з 30.06.2016 по 30.06.2016 року, з 31.01.2017 по 31.07.2017 року, з 30.04.2022 по 30.04.2022 року та з 31.03.2023 по 31.03.2023 року) виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією, посадою електрослюсар підземний, що передбачена Списком №1 р.1 п-р.1

Отже записами у трудовій книжці позивача та наявними в матеріалах справи довідками про підтвердження пільгового стажу, підтверджується те, що у вищезазначені спірні періоди позивач працював та виконував роботи, які передбачені та відносяться до пільгового стажу за Списком №1, та підстав не врахування цих періодів відповідачем ані у його спірному рішенні, ані у відзиві не наведено.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що періоди трудової діяльності позивача: з 25.03.2003 по 31.03.2003 (7д.), з 01.11.2003 по 03.11.2003 (3д.), з 23.01.2006 по 26.01.2006 (4д.), з 29.09.2014 по 30.09.2014 (2д.), з 30.06.2016 по 30.06.2016 (1д.), з 31.01.2017 по 31.01.2017 (1д.), з 30.04.2022 по 30.04.2022 (1д.), з 31.01.2023 по 31.01.2023 (1д.) підлягають зарахуванню до його пільгового стажу за Списком №1.

Щодо періодів роботи не зарахованого відповідачем позивачу:

- до його пільгового стажу за списком №1 з 05.07.2024 по 22.08.2024 року (1 місяць 18 днів), відповідач у своєму спірному рішенні зазначив: - «[…].До пільгового стажу на підземних роботах не зараховано періоди за записами трудової книжки від 25.02.2003 серії НОМЕР_1 : з 05.07.2024 по 22.08.2024 на ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля, оскільки пільговий стаж обчислено за довідкою №09-23/1452 станом на 04.07.2024 (потребує уточнення довідкою відповідно до пункту 20 Порядку №637);

- з 26.08.2024 по 28.10.2024 у Виробничому структурному підрозділі Шахтоуправління імені Героїв Космосу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, оскільки до заяви не долучено довідку відповідно до пункту 20 Порядку №637. […].» та підтвердив зазначене у своєму відзиві на позовну заяву: - «До пільгового стажу на підземних роботах ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи у Виробничому структурному підрозділі Шахтоуправління імені Героїв Космосу ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля з 26.08.2024 по 28.10.2024, оскільки до заяви заявником не надавались документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку №637.».

Аналізуючи вищезазначене відповідачем можна дійти висновку, що оскільки довідка підтверджуюча пільговий стаж роботи позивача видана станом на 04.07.2024 року не охоплює періоди трудової діяльності позивача починаючи з 05.07.2024 року відповідач ігноруючи зазначені записи у трудовій книжці позивача не зарахував період з 05.07.2024 по 22.08.2024 року ані до страхового стажу, ані до пільгового стажу за Списком №1, в той же час період з 26.08.2024 по 30.09.2024 року був зарахований позивачу до його страхового стажу, що підтверджується довідкою форми РС-право сформованої по позивачу.

Судом було вже визначено по цій справі висновок, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи, організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19.

Отже, у позивача в наявності трудова книжка де належним чином відображено, що він був звільнений 22.08.2024 року за власним бажанням з займаної ним посади починаючи з 21.08.2019 року, що підтверджується записами №17 та №20 та є належним доказом того, що позивач у спірний період з 05.07.2024 по 22.08.2024 року працював та виконував роботи не тільки передбачені за Списком №1, а й передбачені ст.14, постановою Кабінету Міністрів України №202, підземні, сп.1 р.1, п-р.1, п.а-в, оскільки попередні періоди роботи позивача були йому зараховані за зазначеними роботами, які відносяться до пільгового стажу.

В свою чергу 26.08.2024 року він був прийнятий електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті на ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління імені героїв Космосу» (запис №21) та запису про звільнення позивача трудова книжка не містить.

Тож можна дійти до висновку, що позивач з 26.08.2024 по 28.10.2024 року працював на посаді електрослюсаря підземного, оскільки 29.10.2024 року він звернувся з відповідною заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах до ПФУ.

Отже періоди трудової діяльності позивача з 05.07.2024 по 22.08.2024 року мають бути зараховані йому як до страхового стажу так і до пільгового стажу передбаченого Списком №1 та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202; та з 26.08.2024 по 28.10.2024 року до пільгового стажу передбаченого Списком №1 та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202, з 01.10.2024 по 28.10.2024 року до страхового стажу.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи: з 05.07.2024 по 22.08.2024 (1м.18д.), з 26.08.2024 по 28.10.2024 (2м.3д.), з 25.03.2003 по 31.03.2003 (7д.), з 01.11.2003 по 03.11.2003 (3д.), період військової служби з 01.02.2005 по 21.04.2005 (2м. 21д.), з 23.01.2006 по 26.01.2006 (4д.), з 29.09.2014 по 30.09.2014 (2д.), з 30.06.2016 по 30.06.2016 (1д.), з 31.01.2017 по 31.01.2017 (1д.), з 30.04.2022 по 30.04.2022 (1д.), з 31.01.2023 по 31.01.2023 (1д.) за Списком робіт затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 р. № 202 та з 12.03.2003 по 24.03.2003, з 01.04.2003 по 31.10.2003, з 04.11.2003 по 06.11.2003, з 23.05.2005 по 22.01.2006 та з 27.01.2006 по 19.11.2007, які враховано відповідачем до Списку № 1 та не враховано за списком робіт затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202, суд зазначає наступне.

Відповідач зазначив у своєму спірному рішенні: - «Додатково: за довідкою від 04.07.2024 №09-23/1452 періоди роботи з 12.03.2003 по 24.03.2003, з 01.04.2003 по 31.10.2003, з 04.11.2003 по 06.11.2003, з 23.05.2005 по 22.01.2006 та з 27.01.2006 по 19.11.2007 зараховано до пільгового стажу роботи за списком №1, оскільки підприємством не підтверджено пільговий стаж на підземних роботах відповідно до постанови №202 (25 років), а наявне посилання на Список виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, які затверджені постановою КМУ від 16.01.2003 №36. За даними Реєстру пільговий стаж зазначено як підземна робота за списком №1 (потребує уточнення довідкою).», та у своєму відзиві на позовну заяву: - «До пільгового стажу за Списком №1 позивачу зараховано періоди роботи: - у ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля з 12.03.2003 по 24.03.2003, з 01.04.2003 по 31.10.2003, з 04.11.2003 по 06.11.2003, з 23.05.2005 по 31.05.2005 та з 01.06.2005 по 22.01.2006 згідно пільгових довідок виданих ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля від 04.07.2024 №09-23/1452. Зазначені періоди роботи зараховані до підземного пільгового стажу за Списком №1, а не до підземного пільгового стажу, який дає право на пільгову пенсію відповідно частини третьої статті 114 Закону №1058, оскільки в пільгових довідках від 04.07.2024 №09-23/1452 підприємством зазначені періоди визначені, як пільговий стаж, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до частини другої статті 114 Закону №1058.».

Суд зауважує з цього приводу, що відповідно до приписів розділу І постанови Кабінету Міністрів України № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, яким передбачено, що підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Судом вже було встановлено з трудової книжки позивача, що він у спірні періоди працював на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача та матеріали справи не містять протилежних доказів від відповідача.

Щодо посилань відповідача на довідки про підтвердження наявного трудового стажу, слід зазначити, що в одній довідці №09-23/1452 від 04.07.2024 року зазначені та перелічені підстави «ПКМУ №36 від 16.01.2003, ПКМУ №202 від 31.03.1994, ПКМУ №461 від 24.06.2016 та інші» в іншій довідці №09-23/1452 від 04.07.2024 року зазначені та перелічені вже підстави «ПКМУ №36 від 16.01.2003 року» тобто вже не зазначені посилання на постанову Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року.

З урахуванням наведеного, суд критично ставиться до зазначеного відповідачем посилання, оскільки виконання позивачем робіт з повним робочим днем в шахті за провідною професією електрослюсаря підземного, що передбачена як Списком № 1 та Постановою КМУ № 202 у вищезазначені періоди роботи, що підтверджено належним чином оформленими записами в трудовій книжці, яка є основним документом про стаж.

Як наслідок, позивач не потребує підтвердження пільгового характеру роботи в ці періоди додатковими доказами, в тому числі довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до п. 10 Порядку № 383 та п. 20 Порядку № 637 та в даному випадку ці довідки при наявності відповідних записів у трудовій книжці можуть розглядатись як додаткові докази.

Слід також зауважити, що приписами частини п`ятої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що при визначенні права на призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Даний висновок зазначений в постанові Верховного Суду по справі №200/1009/24 від 18.11.2024 року.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу за списком №1 та постанови Кабінету Міністрів України №202 періодів роботи: з 05.07.2024 по 22.08.2024 року, з 26.08.2024 по 28.10.2024 року, з 25.03.2003 по 31.03.2003 року, з 01.11.2003 по 03.11.2003 року, період військової служби з 01.02.2005 по 21.04.2005 року, з 23.01.2006 по 26.01.2006 року, з 29.09.2014 по 30.09.2014 року, з 30.06.2016 по 30.06.2016 року, з 31.01.2017 по 31.01.2017 року, з 30.04.2022 по 30.04.2022 року, з 31.01.2023 по 31.01.2023 року; періоди роботи які зараховані тільки до пільгового стажу за списком №1 до робіт передбачених постановою Кабінету Міністрів України №202: з 12.03.2003 по 24.03.2003 року, з 01.04.2003 по 31.10.2003 року, з 04.11.2003 по 06.11.2003 року, з 23.05.2005 по 22.01.2006 року та з 27.01.2006 по 19.11.2007 року; до страхового стажу: період строкової військової служби з 01.02.2005 по 21.04.2005 року та період роботи з 01.10.2024 по 28.10.2024 року, підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №28 від 06.11.2024 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 101 Закону № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Приписами частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Виходячи з викладеного, відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.

Суд зауважує, що рішення суб`єкта владних повноважень мають ґрунтуватися на оцінці всіх фактичних обставин, що мають значення для об`єктивного вирішення питання в межах дискреційних повноважень такого суб`єкта. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати, як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а за конкретними обставинами.

Підсумовуючи все вищенаведене та встановлене при розгляді справи, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу від 06.11.2024 №28 прийнято не на підставі Конституції та законодавства України, а отже підлягає скасуванню.

З огляду на визнання протиправним та скасування спірного рішення, належним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 на отримання обґрунтованого та вмотивованого рішення за його заяви є зобов`язання відповідача повторно розглянути дану заяву та вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням висновків суду.

Такий висновок щодо способу захисту узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 22.12.2020 по справі №461/4544/18 та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.11.2019 по справі №509/1350/17.

Щодо позовної вимоги позивача зобов`язати відповідача призначити йому пенсію з 19.03.2024 року відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Європи N R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.80, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. N 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року N 21-87а13.

Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи, що відповідачем ще не зараховано спірних періодів роботи позивача відповідно до висновків суду по даній справі, таким чином суд дійшов висновку, що в даному випадку ця позовна вимога є передчасною та такою, що задоволенню не підлягає.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №28 від 06.11.2024 року про відмову в призначенні пенсії позивачу та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 29.10.2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням при повторному розгляді вказаної заяви до його пільгового стажу за Списком №1 та пільгового стажу роботи за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202: з 05.07.2024 по 22.08.2024 року, з 26.08.2024 по 28.10.2024 року, з 25.03.2003 по 31.03.2003 року, з 01.11.2003 по 03.11.2003 року, період військової служби з 01.02.2005 по 21.04.2005 року, з 23.01.2006 по 26.01.2006 року, з 29.09.2014 по 30.09.2014 року, з 30.06.2016 по 30.06.2016 року, з 31.01.2017 по 31.01.2017 року, з 30.04.2022 по 30.04.2022 року, з 31.01.2023 по 31.01.2023 року; пільгового стажу роботи за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202: з 12.03.2003 по 24.03.2003 року, з 01.04.2003 по 31.10.2003 року, з 04.11.2003 по 06.11.2003 року, з 23.05.2005 по 22.01.2006 року та з 27.01.2006 по 19.11.2007 року; до страхового стажу: період строкової військової служби з 01.02.2005 по 21.04.2005 року та період роботи з 01.10.2024 по 28.10.2024 року, з урахуванням висновків суду по цій справі.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.8 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 11.12.2024, позивач за подання адміністративного позову сплатив 968,96 грн. судового збору.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (адреса: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд.9, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 06.11.2024 року №28 та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області () №28 від 06.11.2024 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) від 29.10.2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням при повторному розгляді вказаної заяви до його пільгового стажу за Списком №1 та пільгового стажу роботи за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202: з 05.07.2024 по 22.08.2024 року, з 26.08.2024 по 28.10.2024 року, з 25.03.2003 по 31.03.2003 року, з 01.11.2003 по 03.11.2003 року, період військової служби з 01.02.2005 по 21.04.2005 року, з 23.01.2006 по 26.01.2006 року, з 29.09.2014 по 30.09.2014 року, з 30.06.2016 по 30.06.2016 року, з 31.01.2017 по 31.01.2017 року, з 30.04.2022 по 30.04.2022 року, з 31.01.2023 по 31.01.2023 року; пільгового стажу роботи за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202: з 12.03.2003 по 24.03.2003 року, з 01.04.2003 по 31.10.2003 року, з 04.11.2003 по 06.11.2003 року, з 23.05.2005 по 22.01.2006 року та з 27.01.2006 по 19.11.2007 року; до страхового стажу: період строкової військової служби з 01.02.2005 по 21.04.2005 року та період роботи з 01.10.2024 по 28.10.2024 року, з урахуванням висновків суду по цій справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (адреса: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд.9, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24 січня 2025 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець