Справа № 211/4579/24
Суддя: Костенко Є. К.
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/4579/24
Провадження № 2-а/211/38/24
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
24 січня 2025 року м. Кривий Ріг
Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Костенко Є.К.,
за участю секретаря судового засідання Гоєнко Т.В.,
представника позивача Охріменка А.А.,
представника відповідача
(в режимі відеоконференції) Братухіна О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
До Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся представник ОСОБА_1 Охріменко А.А. з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу, в якому просить скасувати постанову Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Ляшенко І.В. від 08.07.2024 №216269 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 78 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.
В обґрунтування позову зазначає, що при складані оскаржуваної постанови відповідач жодним чином не обґрунтував, у чому полягає вина ОСОБА_1 та не довів належними доказами, що саме позивач є суб`єктом даного адміністративного правопорушення. Вважає, що відповідач при ухваленні оскаржуваної постанови також не з`ясував посадових обов`язків ОСОБА_1 . Протокол про адміністративне правопорушення від 05.07.2024 складений відповідачем на підставі висновків позапланової перевірки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», разом із цим, Акт перевірки був виданий відповідачем лише 12.07.2024. Тобто, відповідач при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та виданні оскаржуваної Постанови від 08.07.2024 опирався на дані за документом, якого не існувало на час складення цього протоколу посадовою особою відповідача.
Представником відповідача подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідачем не надано документально підтверджених доказів переливів, пояснення ОСОБА_1 , вказані в протоколі лише вказують на можливі сліди розливів, що знаходилися виключно в межах проектного майданчика. Крім того, надані заперечення до акту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» також містять застереження про відсутність фактів виявлення на момент перевірки переливів технологічних рідин. Вважає, що при складанні протоколу і постанови відповідач повинен був послатися не на загальний номер статті Закону, а вказати конкретний пункт статті, який був порушений позивачем.
Представник позивача у судове засідання з`явився, на задоволенні позовної заяви наполягає з мотивів, викладених у позові.
Представник відповідача в судове засідання з`явився, просив відмовити у задоволенні позову з мотивів, зазначених у відзиві.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що на підставі наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 25.06.2024 №756 Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу в період з 01.07.2024 по 12.07.2024 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) відносно ПАТ «АрселорМітталКривий Ріг».
05 липня 2024 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Ляшенко І.В. складено протокол №216269 у відношенні заступник начальника цеха по експлуатації (виробництва) цеха уловлювання коксохімічного виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Гаєвського Ю.І. про порушення ним ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.78 КУпАП.
Даний протокол було підписано Гаєвським Ю.І.
На підставі вищезазначеного протоколу 08.07.2024 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Ляшенко І.В. було складено протокол про накладання адміністративного стягнення №216269, згідно з яким ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.78 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн.
У постанові зазначено, що 05 липня 2024 року о 11:30 год. під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», згідно знаказом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 28.06.2024 № 272-ТП в цеху уловлювання коксохімічного виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» встановлено факт недодержання вимог п.35 умов Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № НОМЕР_1 від 05.01.2022, а саме: допускаються переливи парового конденсату заглибленого збірника розливів складу бензола (джерело викиду №404), за що встановлена відповідальність за ст. 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
У посадовій інструкції заступника начальника цеха по експлуатації (виробництва) цеха уловлювання коксохімічного виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зазначено, що являється керівником, який контролює виконання планових завдань з виробництва продукції встановленої якості при очищені та охолодженні коксового газу. Його обов`язком є виконання вимоги природоохоронного законодавства, розпорядчих документів підприємства, що регламентують здійснення екологічної діяльності (п.3.3.1.11 Посадової інструкції).
З вказаною посадовою інструкцією Гаєвського Ю.І. було ознайомлено 01.02.2020.
Разом із цим, відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Враховуючи зазначене, суд не надає оцінку доказам, наданим представником позивача разом із відповіддю на відзив, оскільки вони стосуються складання акту перевірки та надання заперечень щодо нього. Зазначеними доказами може обґрунтовуватися правомірність чи неправомірність проведення заходу державного нагляду та контролю, що не є предметом розгляду даного адміністративного позову.
Отже, до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 242-1 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтею 78 (крім порушень санітарних норм).
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, судом встановлено, що 05 липня 2024 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення складено протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.78 КУпАП, оскільки виявлено факт недодержання вимог п. 35 Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що є порушенням ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
Частиною 1 ст. 78 КУпАП встановлено відповідальність, зокрема, за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів.
Суб`єктом даного адміністративного правопорушення є посадові особи підприємств, установ, організацій, що здійснюють діяльність, пов`язану з викидом забруднюючих речовин в атмосферне повітря або з впливом на неї фізичних та біологічних факторів на його стан.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони атмосферного повітря.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається, в тому числі, у перевищенні гранично допустимих рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на атмосферне повітря.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.
За змістом ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» суб`єкти господарювання, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря організованими та неорганізованими стаціонарними джерелами викидів, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення періодичних та/або автоматизованих інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин пересувних джерел та організованих стаціонарних джерел викидів і ефективності роботи газоочисних установок відповідно до правил, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища; забезпечувати розроблення методик вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати методики вимірювань та засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність, для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах організованих стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок; вести щоденний облік часу роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферу; обладнати місця відбору проб організованих стаціонарних джерел викидів для вимірювання параметрів газопилового потоку з метою здійснення контролю за дотриманням затверджених нормативів та дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозволи на викиди); протягом трьох робочих днів після опублікування в місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про намір отримати дозвіл на викиди подати в електронній формі таке повідомлення про намір отримати дозвіл на викиди для його подальшого публічного розміщення до відповідних місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, на території яких розташовано об`єкт, джерело забруднення, та до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Статтею 11 вищевказаного закону урегульовано питання видачі дозволів та обумовлено дії, які вживають суб`єкти владних повноважень при виявленні перевищення нормативів екологічної безпеки.
Таким чином, ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» містить чималий перелік зобов`язань суб`єктів господарювання, при цьому у протоколі лише формально зазначено про порушення позивачем вимог даної статті і не визначено, конкретний обов`язок, який не був виконаний правопорушником.
Також, стверджуючи в протоколі про наявність порушення положень ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», державному інспектору необхідно було встановити обов`язкову наявність ознаки правопорушення, а саме, що допускаються переливи забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
Фіксування відповідних викидів здійснюється у встановленому Законом порядку, в тому числі шляхом проведення відповідних вимірювань із застосуванням спеціальних технічних засобів.
У протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не вказано, яким чином державним інспектором встановлено, що допускаються переливи парового конденсату заглибленого збірника розливів складу бензола (джерело викиду №404), не зазначено про проведення будь-яких інструментальних, лабораторних досліджень, які б підтверджували те, що при роботі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» допускаються переливи забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Про наявність таких доказів в протоколі не зазначено і таких фактично не надано суду. Навпаки, в протоколі вказано, що проби не відбирались.
Враховуючи зазначене, протокол від 05.07.2024 №216269, на переконання суду не доводить наявність у діях/бездіяльності позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 78 КУпАП України.
Визначаючи, чи є позивач суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 78 КУпАП України, необхідно надати оцінку його посадовим обов`язкам та доказам, які надані на їх підтвердження.
До відзиву представником відповідача долучено копію витяга з посадової інструкції заступника начальника цеха по експлуатації (виробництва) цеха уловлювання коксохімічного виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», в якій зазначено, що він є керівником, який контролює виконання планових завдань з виробництва продукції встановленої якості при очищені та охолодженні коксового газу. Його обов`язком є виконання вимоги природоохоронного законодавства, розпорядчих документів підприємства, що регламентують здійснення екологічної діяльності (п.3.3.1.11 Посадової інструкції).
По перше, даний обов`язок є загальним, не визначає, які конкретні дії повинна вчиняти заступник начальника цеха по експлуатації (виробництва) цеха уловлювання коксохімічного виробництва для додерження природоохоронного законодавства, тому не дає можливості зробити висновок, що саме цей працівник є відповідальною особу, що здійснює контроль за переливами парового конденсату заглибленого збірника розливів складу бензола (джерело викиду №404).
По-друге, в графі протоколу «Додатки» зазначено - не має.
Оскільки в протоколі зазначено про відсутність додатків, тому не є зрозумілим на підставі чого було встановлено посадові обов`язки ОСОБА_1 та визначеного його особою, яка має відповідати за встановлені порушення щодо забруднення атмосферного повітря, а тому суд вважає недоведеним той факт, що саме позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 78 КУпАП України.
Таким чином, суд погоджується з твердженням представника позивача стосовно неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та вважає, що наведені вище обставини спростовують доводи відповідача відносно повноти зібраних доказів на доведення факту вини саме позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 78 КУпАП України.
Отже, склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Стаття 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови не було дотримано принципу всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід.
Крім того, суд вважає за необхідне надати оцінку доводам представника позивача та відповідача щодо того, що оскаржувана постанова була винесена 08.07.2024, до складання акту перевірки, який був складений 12.07.2024.
За змістом положень ч.ч. 7, 9, 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов`язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу). У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.
На переконання суду, позивач безпідставно зазначає, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову раніше ніж був складений акт про перевірку, адже постанова про накладення адміністративного стягнення не є тотожною поняттю розпорядчого документу органу державного нагляду (контролю).
Разом із цим, суд вважає, що і без врахування цього аргументу представника позивача, у достатній мірі були встановлені обставини, які спростовують факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.78 КУпАП.
Згідно з положеннями статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тому усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень рахуються на користь позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.
В даному випадку відповідачем, в порушення вимог 77 КАС України не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано належних, достатніх і допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що у свою чергу не дає можливості встановити його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.
Підсумовуючи вищенаведене, та з урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість постанови №216269 від 08.07.2024 у відношенні позивача.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, понесені позивачем втитрати по оплаті судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Придніпровського округу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 72, 77, 139, 242-246, 250, 280, 286 КАС України, ст.ст.9, 78, 251-252, 255, 280, 283, 288 КУпАП, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити.
Скасувати постанову Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) Ляшенко Інни Володимирівни від 08 липня 2024 року №216269 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.78 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 .
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 78 КУпАП - закрити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.01.2025.

Суддя Є.К.Костенко