Справа № 607/16657/24
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2024 Справа №607/16657/24 Провадження №2-а/607/344/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участі секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2595256 від 13 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Тернопільській області ДПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2595256 від 13 липня 2024 року.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 13 липня 2024 року було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2595256. Згідно цієї постанови 13 липня 2024 року ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався із швидкістю 82 км/год., при дозволеній швидкості руху 50 км/год., швидкість вимірювалася лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 ТС0008352, чим порушив 12,9 б Правила дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

ОСОБА_1 вважає, що вказана постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушенням чинного законодавства, та є такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав:

- на зазначеній в постанові ділянці дороги розташування дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» не відповідає вимогам, встановленим положеннями п. 8.21 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку не більше ніж дві смуги). Вказаний в постанові знак 3.29 встановлений без дублювання на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, що обмежило його видимість для позивача через інших учасників дорожнього руху у вигляді вантажного транспорту, позаяк він здійснював рух в лівій смузі;

- є сумнів, що зазначений в постанові прилад TruCam LTI 20/20 під час заміру швидкості був змонтований відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», в якій зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото-і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відео техніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення правил дорожнього руху. Відповідно до наведеної норми працівники поліції можуть розміщувати автоматичну фото та відеотехніку по периметру доріг, зокрема стаціонарно встановлювати вимірювальний пристрій, оскільки термін «монтувати/розміщувати» не можна ототожнювати із використанням в інший спосіб, зокрема тримати в руках.

Свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнає та вважає, що жодного правопорушення не скоював, а відтак постанова серії ЕНА № 2595256 від 13 липня 2024 року, якою його притягнуто до адміністративною відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340 грн, є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2024 року відкрито провадження у справі № 607/16657/24. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

01 жовтня 2024 року судом зареєстровано відзив УПП в Тернопільській області ДПП, строк на подання якого суд поновив, у якому представник відповідача просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі з огляду на наступне.

Під час несення служби в м. Тернополі по вул. Об`їзна, 13 липня 2024 року інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капралом поліції Кошіль Оксаною Любомирівною за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008352) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу марки ВАЗ з номерним знаком НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 82 (вісімдесят два) км/год., при дозволеній 50 (п`ятдесят) км/год., чим порушив п. 12.9. б ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.9.б та п. 12.4 ПДР України, поліцейською було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

До матеріалів справи в якості доказу долучено фотознімок, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, водій якого перевищив встановлені ПДР обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

У відповідності до п. 12.9 б) ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Загальне обмеження швидкості 50 км/год стосується населених пунктів, позначених дорожніх знаком 5.49 «Початок населеного пункту». Дія цього обмеження скасовується знаком 5.50 «Кінець населеного пункту».

Слід зауважити, що загальні обмеження швидкості в населеному пункті не перериваються після перехресть і діють на всіх вулицях населеного пункту.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год, тобто при результаті замірів швидкості 77 км/год приладом вже врахована похибка. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Відповідно до листа-роз`яснення Державної Служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 16 червня 2010 року № 4/4-2327 (копія додається) виробник приладу TruCam (LTI, СІЛА) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі ТгиСаш, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Так, в п. 5 оскаржуваної постанови зазначено, заміри здійснювались приладом вимірювання швидкості TruCam LTI 20/20 ТС 008352, додається відео з нагрудної камери 474462, фото порушення.

В матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTI 20/20 ТС 008352, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 82 км/год.

Вказані фотознімок та відеозаписи дають можливість достовірно встановити місце фіксації швидкості транспортного засобу позивача, адже на них відображена фіксація швидкості руху автомобіля в населеному пункті, іншими об`єктами, які вказують на те, що транспортний засіб позивача на момент фіксації рухався з перевищенням швидкості.

Позивач перевищив допустиму швидкість в межах населеного пункту, який починається після дорожнього знаку 5.49, а відтак ключовим для встановлення місця вчинення правопорушення є відповідні географічні координати.

Саме на фотознімку з приладу TruCam відображені такі географічні координати, які при переведенні на карту місцевості показують точку, що знаходиться саме в населеному пункті Тернопіль.

Позивачеві були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також строки та порядок оскарження постанови у справі про накладення адміністративного стягнення.

Водій ОСОБА_1 при керуванні автомобілем зобов`язаний дотримуватись вимог ПДР України, оскільки за їх порушення несуть відповідальність згідно із законодавством.

Отож, підсумовуючи викладене у відзиві, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача УПП в Тернопільській області ДПП Лобач М. В. доводи позову не визнавала з підстав, викладених у письмовому відзиві, просила відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2595256 від 13 липня 2024 року, ОСОБА_1 13 липня 2024 року о 09 год. 45 хв. в місті Тернополі на вул. Об`їзна, 6, рухався зі швидкістю 82 км/год., при допустимій 50 км/год., швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС008352, чим порушив п.п. 12.9 б ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач оскаржив постанову до суду та просить її скасувати.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови, то суд виходить з наступного.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені ст. 289 КУпАП.

Відповідно до указаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Правова норма закріплена у частині другій статті 286 КАС України, передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Як вбачається зі змісту спірної постанови, її копію позивач отримав 13 липня 2024 року, а з позовом до суду звернувся 25 липня 2024 року (надіслав поштовим відправленням), тобто з пропуском, встановленого процесуальним законом строку. Разом з тим, суд враховує, що згідно довідки № 123 завідувача амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 3, з 15 липня 2024 року по 19 липня 2024 року ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні, що суд вважає поважною причиною пропуску строку звернення до суду, та з огляду на незначний період пропуску, виснує про підставність поновлення цього строку.

Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку суд взяв до уваги позицію Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 (пункт 52), де зазначено, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо позовних вимог по суті, то судне вважає їх підставним та таким, що підлягають до задоволення.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами, що суд оцінив вище, поновивши позивачу строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом спірної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 12.9 б) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Загальне обмеження швидкості 50 км/год стосується населених пунктів, позначених дорожніх знаком 5.49 «Початок населеного пункту». Дія цього обмеження скасовується знаком 5.50 «Кінець населеного пункту».

За правилами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будьякі дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Позивач, як на основні підстави задоволення позовних вимог, покликається на невідповідність розташування дорожніх знаків, відсутність їх дублювання, що суперечить правилам дорожнього руху, та обмеження видимості на ділянці дороги, де він керував автомобілем у місці та часі, які вказані у спірній постанові. Також ОСОБА_1 зазначає, що прилад TruCam LTI 20/20 під час заміру швидкості не був змонтований відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а знаходився в руках працівника поліції.

Разом з тим, на спростування таких тверджень, судом встановлено, що під час несення служби в м. Тернополі, по вул. Об`їзна, 13 липня 2024 року інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капралом поліції Кошіль О. Л. за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008352), було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу марки ВАЗ, з номерним знаком НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 82 км/год., при дозволеній 50 км/год., чим порушив п. 12.9. б ПДР України. Після виявлення правопорушення працівником поліції транспортний засіб було зупинено, та встановлено особу водія.

З фото з приладу TruCam, наданого до відзиву вбачається, що транспортний засіб марки ВАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 рухався у населеному пункті - м. Тернопіль, вул. Об`їзна, 6 (згідно координат 49°31'49.20"N 25°37'09.34"E), де діє обмеження швидкості у межах до 50 км/год., з швидкістю 82 км/год.

У постанові від 26 квітня 2018 року по справі № 338/1/17 Верховний Суд висловив позицію про вірність висновків суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У постанові по справі № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року Верховний Суд звернув увагу на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будьяких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будьякого доказу, якто наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Отож, надане суду фото з приладу TruCam, яке було предметом дослідження у судовому засідання, є достатніми, належними та допустимими доказами того, що водій ОСОБА_1 у час та дату, яка вказана у спірній постанові рухався транспортним засобом марки ВАЗ з номерним знаком НОМЕР_2 , в місті Тернополі на вул. Об`їзна, 6, зі швидкістю 82 км/год, чим порушив п. 12.9 б ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Щодо використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС008352, то суд звертає увагу на те, що працівником поліції не порушено вимоги ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», в редакцій, яка чинна на час виникнення спірних правовідносин. Лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. При цьому, саме вимірювання прилад здійснює автоматично.

Отже, за технічними характеристиками, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20, спроможний здійснювати вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному режимі, а тому його дані можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.

Відтак, надаючи оцінку доказам, наданим сторонами у їх сукупності, судом встановлено, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова серії ЕНА № 2595256 від 13 липня 2024 року обґрунтована, винесена на підставі та в межах повноважень наданих посадовій особі поліції, за наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а отже є законною.

За наведених вище обставин, суд доходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до УПП в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2595256 від 13 липня 2024 року слід відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат.

На підставі ст. ст. 9, 122, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 20, 70, 7277, 122, 242, 244246, 257, 271, 286 КАС України, ст.ст. 62, 63 Конституції України, Правилами дорожнього руху України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2595256 від 13 липня 2024 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: вул. Котляревського, буд. 24, м. Тернопіль, 46003.

Повний текст рішення суду складено 05 грудня 2024 року.

Головуючий суддя О.Герчаківська