Справа № 500/7615/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7615/24

22 січня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Тернопільській області (далі - позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 4335,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача наявний податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 4335,54 грн (основний платіж 3600,00 грн, штрафні санкції 735,54 грн). Відповідачем не вживаються заходи щодо погашення заборгованості самостійно. Так, як відповідач в порушення вимог податкового законодавства добровільно не сплатив узгоджену суму податкового зобов`язання у встановлені законодавством строки, тому податковий борг необхідно стягнути в судовому порядку.

На виконання вимог частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддею надіслано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи про надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

26.12.2024 на запит сформований судом засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру №993149, згідно місце реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 27.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Копію ухвали про відкриття провадження надіслано відповідачу за адресою вказаній у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру: АДРЕСА_2 .

До суду повернувся конверт з ухвалою суду та довідкою відділення поштового зв`язку із зазначенням "повертається, за закінченням терміну зберігання".

Отже, судом здійснені передбачені КАС України, заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В той же час, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб, або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням встановленого строку зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №820/5676/17.

Відзиву у встановлений судом строк до суду не надходило.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних міркувань.

ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа - підприємець з 14.08.2022 по 05.04.2024 та перебувала на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області як платник податків.

За власним рішенням відповідачем було припинено підприємницьку діяльність з 05.04.2024, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. справи 9-10).

Заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб виникла у зв`язку з несплатою узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно згідно податкових декларацій платника єдиному податку фізичної особи-підприємця:

- уточнюючої від 27.09.2023 № за 2022 рік нараховано платником самостійно штраф у сумі 56,54 грн (враховуючи переплату 1,00 грн), заборгованість становить 55,54 грн;

- звітної від 15.12.2023 №3310 за ІІІ квартали 2023 року у сумі 3600,00 грн.

Також заборгованість по даному платежу виникла у зв`язку з несплатою угоджених податкових/грошових зобов`язань нарахованих відповідно до податкових повідомлень-рішень:

- від 01.01.2024 №000/11165/2411 винесеного на підставі акта перевірки №11207/19-00-24-11/ НОМЕР_1 від 21.12.2023 року, яким встановлено порушення пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 296.3 ст. 296 ПК України, а саме за несвоєчасне подання податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за ІІІ квартали 2023 року та згідно з п. 120.1 ст. 120 ПК України, відповідно застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн;

- від 19.06.2024 №000/8104/2411 винесеного на підставі акта перевірки №6113/19-00-24-11/ НОМЕР_1 від 14.05.2024 року, яким встановлено порушення пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 296.3 ст. 296 ПК України, а саме за несвоєчасне подання податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2023 року та згідно з п. 120.1 ст. 120 ПК України, відповідно застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн.

Заявлена в позовних вимогах сума податкового боргу окрім вказаної податкової декларації підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: довідкою про наявність податкового боргу станом на 26.11.2024 (арк. справи 11), розрахунком заборгованості (арк. справи 12), світлокопією інтегрованої картки платника податку (арк. справи 28-29).

Пунктом 296.7. статті 296 Ведення обліку і складення звітності платниками єдиного податку Податкового кодексу України, передбачено, що податкова декларація складається наростаючим підсумком з урахуванням норм пунктів 296.5 і 296.6 цієї статті. Уточнююча податкова декларація подається у порядку, встановленому цим Кодексом.

З урахуванням зазначеного пункту Податкового кодексу України, відповідачем, у податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця самостійно задекларовано єдиного податку за ІІІ квартали 2023 року на суму 3600,00 грн та штраф за 2022 рік в сумі 56,54 грн.

Також зазначені податкові повідомлення-рішення, відповідачем не було оскаржено ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому грошові зобов`язання визначені в них, вважається узгодженим.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.

Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до статті 16.1.4 Податкового кодексу України до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

Статтею 31 Податкового кодексу України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк. вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Статтею 36 Податкового кодексу України визначено обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2).

Статтею 49 Податкового кодексу України визначено порядок та строки подання платниками податків податкових декларацій до контролюючих органів.

В пункті 49.1 статті 49 Податкового кодексу України зазначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (пункт 49.2 статті 49 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу другого пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи та податкових агентів платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів) є календарний квартал (крім податкового періоду податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу).

Пунктом 295.3. статті 295 Податкового кодексу України, передбачено, що платники єдиного податку третьої групи (крім електронних резидентів (е-резидентів) сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Таким чином, шляхом подання відповідної податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, відповідач самостійно визначив та узгодив податкове зобов`язання з єдиного податку на суму 3600,00 грн.

У відповідності до приписів пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача перед бюджетами та державними цільовими фондами з єдиного податку, становить 4335,54 грн, а тому дана заборгованість є податковим боргом.

Відповідачу виставлялась податкова вимога "Ф" №0-1900 від 15.01.2024 (арк. справи 14), з часу виставлення якої податковий борг платника не переривався.

На час розгляду справи судом, доказів погашення податкового боргу в сумі 4335,54 грн відповідач не надав, а суд не здобув.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені суми податкового зобов`язання, а тому даний податковий борг підлягає до стягнення в судовому порядку.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином за відсутності понесених судових витрат у даній справі, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 4335 (чотири тисячі триста тридцять п`ять гривень) 54 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22 січня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003 );

відповідач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.