Справа № 380/7764/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/7764/24 пров. № А/857/25456/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року в справі № 380/7764/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Потабенко В.А.,

час ухвалення рішення 06 вересня 2024 року,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення 06 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії щодо зарахування до страхового стажу періоду зайняття суспільно корисною працею у вигляді догляду за іншими особами.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду догляду за дитиною інвалідом І групи «А» - з 01.02.1995 по 30.06.2002.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 час догляду за дитиною інвалідом І групи «А» - з 01.02.1995 по 30.06.2002.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що сам по собі догляд за дитиною-інвалідом віком до 16 років, за відсутності підтвердження такого статусу в дитини, не може бути підставою для зарахування періодів такого догляду до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 06.12.2023 позивач звернувся до із заявою до начальника ГУ ПФУ у Львівській області із заявою, у якій просив призначити пенсію за віком з дати подання заяви, а саме з 28.07.2022.

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 27.12.2023 № 34500-36413/Т-52/8-1300/23 повідомило позивача, що Відділом призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Львівській області прийнято рішення від 22.03.2023 № 61 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Так, згідно поданих документів загальний (страховий) стаж становить 24 роки 06 місяців 28 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком за нормами Закону № 1058. До загального стажу не враховано період догляду за особою з інвалідністю з дитинства з 01.02.1995 по 30.06.2022. Питання щодо зарахування до страхового стажу періоду догляду за особою з інвалідністю з дитинства може розглядатися у разі долучення документів, які б підтверджували перебування дитини на інвалідності у період з 01.02.1995 по 30.06.2002. Долучена копія виписки з акту огляду МСЕК про встановлення інвалідності дитині з 29.09.2010 первинно не підтверджує акту догляду у зазначений вище період.

З матеріалів справи видно, що згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_1 ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно акта обстеження від 13.03.2023, складеного Виконавчим комітетом Бориславської міської ради у присутності головного спеціаліста відділу обслуговування громадян № 2 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області та двох свідків, підтверджено час догляду за дочкою, особою з інвалідністю з дитинства ОСОБА_2 у період з 01.02.1995 по 30.06.2002.

Наявність захворювань у ОСОБА_2 підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 4607, випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 5861/0, довідкою про встановлення інвалідності серії ЛВА-1 № 467903.

Вважаючи свої права порушеними відмовою у зарахуванні до страхового стажу період постійного догляду за дитиною-інвалідом, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі за текстом - Закон № 1058-IV).

За змістом ч. 4 ст. 24 цього Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до пункту "ж" статті 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом особи, які здійснюють догляд за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також, зокрема, час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із пунктом 10 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (в редакції чинній на час здійснення догляду) час догляду за інвалідом I групи, дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, встановлюється на підставі: акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для інвалідів I групи і дітей-івалідів) і вік (для престарілих і дітей-інвалідів).

Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається відділом соціального захисту населення на підставі відомостей, одержаних від органів управління житловим фондом, сільських, селищних Рад народних депутатів , опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їхніх сусідів, інших даних.

Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка відділу соціального захисту населення та інші документи. Документами, які підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження або виписка із паспорта чи довідка органів управління житловим фондом та інші.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_1 ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно акта обстеження від 13.03.2023, складеного Виконавчим комітетом Бориславської міської ради у присутності головного спеціаліста відділу обслуговування громадян № 2 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та двох свідків, підтверджено час догляду за дочкою, особою з інвалідністю з дитинства ОСОБА_2 у період з 01.02.1995 по 30.06.2002.

Довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії ЛВА-1 № 467903 стверджується встановлення ОСОБА_3 першої групи «А» інвалідності з дитинства. Обставина захворювання з дитинства додатково підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 4607 та випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 5861/0.

Досліджуючи акт обстеження, виписки з медичних карт стаціонарного хворого, діагнози захворювань у доньки позивача, а також встановлену І групу інвалідності (з дитинства), першої суд інстанції дійшов висновку, що така дійсно потребувала догляду та такий надавався саме позивачем.

За таких обставин, ГУ ПФУ у Львівській області безпідставно не врахувало до стажу роботи позивача період догляду за дитиною інвалідом І групи «А» з 01.02.1995 по 30.06.2002.

На підставі викладеного вище, колегія суддів підтримує правильний висновок суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду догляду за дитиною інвалідом І групи «А» з 01.02.1995 по 30.06.2002 року.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року в справі № 380/7764/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 22 січня 2025 року.