Справа № 474/58/25
Суддя: Сокол Ф. Г.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 474/58/25
Провадження № 2-а/474/7/3/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23.01.25р. с-ще Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г. при вирішені питання про відкриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

встановив:

21.01.2025р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 4 від 04.01.2025р. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп.

Разом з позовною заявою, позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав, у якій просить визнати причини пропуску ним строку звернення до суду поважними та поновити строк на звернення до суду із цим адміністративним позовом.

Обґрунтовує вимоги тим, що 10.12.2024р. він отримав протокол про адміністративне правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_2 з повідомленням у протоколі, що розгляд справи відбудеться 17.12.2024р. о 16 год. 00 хв. З`явившись до ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу було повідомлено, що розгляд справи перенесено та відбудеться 04.01.2025р. На розгляд вказаної дати позивач не з`явився, оскаржувана постанова № 4 була прийнята ІНФОРМАЦІЯ_4 у його відсутність, та він отримав її лише 10.01.2025р. В додатки до заяви про поновлення процесуального строку позивач надав копію оскаржуваної постанови, у якій у графі копію постанови отримав наявний рукописний запис дати отримання 10.01.2025р..

На підставі вищевикладеного позивач вважає, що строк оскарження постанови має відраховуватися з часу отримання ним постанови.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, приписи процесуального закону пов`язують початок перебігу строку звернення до суду або з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, або з дня, коли особа могла дізнатися їх порушення.

Водночас, ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Що кореспондується із ст. 289 КУпАП, згідно з якою скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів із дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Правовідносини щодо порядку та строків оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності врегульовано нормами спеціального закону, тому ці відносини не можуть бути одночасно врегульовані й загальними нормами. У такому випадку перевага надається саме нормам спеціального законодавства.

За змістом і формою позовна заява повинна відповідати вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулася до суду.

Строк звернення до суду, як одна із складових гарантії права на суд, може і має бути поновленим лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця обставина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

ЄСПЛ у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain/Перез де Рада Каванілес проти Іспанії (заява №28090/95) зазначив, що правила стосовно строків оскарження, безсумнівно, мають на меті забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні очікувати, що ці правила будуть застосовуватися (§45).

Стосовно строків в адміністративному процесі Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.10.2023р. (справа № 990/139/23, провадження №11-133заі23) вказала таке: Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків такого звернення, адже нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Ставлячи питання про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлення строку, позивач вказує, що з`явившись до ІНФОРМАЦІЯ_3 його було повідомлено, що розгляд справи перенесено та відбудеться 04.01.2025р. На розгляд справи про адміністративне правопорушення 04.01.2025р. він не з`явився, оскаржувана постанова № 4 була прийнята ІНФОРМАЦІЯ_4 у його відсутність, та він отримав її лише 10.01.2025р. В додатки до заяви про поновлення строку позивач надав копію оскаржуваної постанови, у якій у графі копію постанови отримав, наявний рукописний запис дати отримання 10.01.2025р..

За правилами обчислення процесуального строку, встановленими ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день

Оскаржувана постанова винесена 04.01.2025р., тобто строк на її оскарження закінчився 15.01.2025р.

Позов поданий до суду 21.01.2025р., тобто з пропуском встановленого ст. 286 КАС України 10-денного строку звернення до суду з відповідної заявою.

З огляду на вищевикладене, слід зазначити, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач з 13.12.2024р. користувався правової допомогою адвокати Юраш І.О. (договір про надання правової допомоги від 13.12.2024р.), яка зобов`язання була роз`яснити позивачу приписи ст. 268 КУпАП та наслідки неявки на розгляд справи про адміністративне правопорушення. Також адвокатка була зобов`язання роз`яснити позивачу приписи ст. 289 КУпАП та ст. 286 КАС України щодо строку та порядку оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, як позивач так і його представниця Юраш І.О. мали і могли передбачити, що 04.01.2025р. за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення буде винесена оскаржувана постанова, а тому мали діяти більш виважено та обачно щодо неявки на розгляд справи про адміністративне правопорушення та дотримання строків оскарження постанови.

При цьому, слід зазначити що, ні позивач, ні його представниця Юраш І.О. жодним чином не обумовлюють про наявність об`єктивних обставин, які перешкоджали їм отримати копію постанови до 10.01.2025р., чи що строк на оскарження постанови був недостатнім.

У справі Пономарьов проти України Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, позивач пропустив передбачений ч. 2 ст. 286 КАС України строк звернення до суду з позовом, а підстави, вказані ним у заяві, не є поважними.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вказано в ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви, а саме: вказати інші підстави для поновлення строку звернення за цим адміністративним позовом із наданням доказів на підтвердження таких підстав.

Керуючись ст.ст. 77, 92, 121-123, 160-161, 169, 171, 286 КАС України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та скасування рішення - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк у 10 (десять) днів, який рахується з моменту отримання ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме: вказати інші підстави для поновлення строку звернення з цим адміністративним позовом із наданням доказів на підтвердження таких підстав.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 та 8 ст. 169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 171 КАС України. Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати ОСОБА_1 , його представниці Юраш Ірині Олександрівні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.Г. Сокол