Справа № 420/40469/24
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в порядку статті 287 КАС України в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними дій, скасування повідомлення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) В.Косюта при винесенні повідомлення від 11.12.2024 про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 у справі №420/155/23;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) прийняти до виконання і відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 у справі №420/155/23, де боржником зазначено голову Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 30.12.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 14.01.2025 поновлено позивачу строк звернення до суду та відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись з урахуванням особливостей 287 КАС України. Судове засідання призначено на 21.01.2025 о 14 годині 45 хвилин.

21.01.2025 представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі. Інші учасники справи у судове засіданні не з`явились, про дату, час та місце проведення останнього повідомлялися належним чином.

За приписами частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 3 статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.12.2024 представником позивача було направлено на адресу відповідача заяву про примусове виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 у справі №420/155/23. Однак, 11.12.2024 старшим державним виконавцем В.Косютою було винесено повідомлення №03.01-50229 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки пред`явлена до виконання ухвала не містить відомостей щодо дати народження боржника фізичної особи, а також в даній ухвалі не зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорту боржника. Позивач вважає, що відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання, оскільки виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати необхідну для проведення виконавчих дій інформацію.

16.01.2025 від представника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначає, що при перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пунктів 3, 4 частини першої статті 4 Закону №1404-VIII встановлено, що пред`явлена до примусового виконання ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року по справі №420/155/23 не відповідає зазначеним у пунктах 3, 4 частини першої статті 4 Закону №1404-VIII вимогам до виконавчого документа, оскільки не містить відомостей щодо дати народження боржника - фізичної особи, а також в даній ухвалі не зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника. Окрім того, в заяві про відкриття виконавчого провадження стягувачем теж не було зазначено жодних ідентифікуючих відомостей боржника. У зв`язку з чим, у відповідності до пункту шостого, частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII, було прийнято повідомлення від 11.12.2024 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим статтею 4 Закону №1404-VIII.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 по справі №420/155/23 відмовлено у прийнятті звіту Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, поданого до Одеського окружного адміністративного суду 12.07.2024.

Встановлено новий строк для подачі звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 у справі №420/155/23та зобов`язати Таїровську селищну раду Одеського району Одеської області подати до суду звіт про виконання рішення суду у справі №420/155/23 протягом трьох місяців з дня набрання законної сили ухвали про встановлення нового строку для подання звіту.

Клопотання представника ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень задоволено частково.

Накладено на голову Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_2 штраф у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 60560,00 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

Половину суми штрафу у розмірі 30280,00 грн (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень) стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Половину суми штрафу 30280,00 грн (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень) стягнути на користь Державного бюджету України та визначити у якості стягувача Державну судову адміністрацію України (; адреса: 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5).

Цією ж ухвалою встановлено, що боржником за ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у справі №420/155/23 є голова Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області Хасаєв Тимур Хасанович (адреса місця перебування: 65496, Одеська область, Одеський район, смт.Таїрово, вулиця 40-Річчя Перемоги, будинок 27, ).

04.12.2024 позивач звернулася до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про примусове виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 у справі №420/155/23, у якій просила прийняти до примусового виконання вказану ухвалу та відкрити виконавче провадження.

11.12.2024 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Косютою В.І. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, згідно з яким ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 у справі №420/155/23 повернуто без прийняття до виконання відповідно до пункту 6 частини 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи дії відповідача протиправними та такими, що суперечать вимогам законодавства, а також перешкоджають у виконанні судового рішення, що набрало законної сили, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема:

ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За правилами частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог частини 1 статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У пункті 6 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Боржником у виконавчому провадженні, у відповідності до абзацу 2 частини 2 статті 15 Закону №1404-VIII, є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Суд зазначає, що боржником за виконавчим документом ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у справі №420/155/23 є голова Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області Хасаєв Тимур Хасанович (адреса місця перебування: 65496, Одеська область, Одеський район, смт.Таїрово, вулиця 40-Річчя Перемоги, будинок 27, ).

Підставою для винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання відповідач зазначив те, що при перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пунктів 3, 4 частини першої статті 4 Закону №1404-VIII було встановлено, що пред`явлена до примусового виконання ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року по справі №420/155/23 не відповідає зазначеним у пунктах 3, 4 частини першої статті 4 Закону №1404-VIII вимогам до виконавчого документа, оскільки не містить відомостей щодо дати народження боржника фізичної особи, а також в даній ухвалі не зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника.

Суд зауважує, що частиною 4 статті 18 Закону №1404-VIII на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, пунктом 3 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Разом з тим, відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника та ідентифікаційний номер не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №749/1181/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі №813/2125/16, від 19 вересня 2019 року у справі №469/1357/16-ц (провадження №61-35493св18), від 14 грудня 2022 року по справі № 504/3238/16-ц.

Сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі №639/2561/18-ц (провадження №61-578св19).

Відсутність у виконавчих листах реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника і його дати народження не є безумовною підставою для повернення виконавчих документів, а дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку із відсутністю у них вищевказаних реквізитів, порушують права стягувача та є такими, що не відповідають вимогам закону.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2021 року у справі 686/3941/19.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що прийняття старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Косютою В.І. повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу лише з причини відсутності зазначеної у ньому дати народження боржника та реєстраційного номера облікової картки платника податків боржника, порушує права стягувача, є таким, що не відповідає вимогам закону, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства та встановлені обставини, з метою ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту буде визнання протиправним та скасувати повідомлення від 11.12.2024 старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про повернення виконавчого документа ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 у справі №420/155/23 стягувачу без прийняття до виконання та зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) прийняти до виконання і відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 у справі №420/155/23.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд вважає необхідним у відповідності до вимог статті 139 КАС України стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 287, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення від 11.12.2024 старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про повернення виконавчого документа ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 у справі №420/155/23 стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) прийняти до виконання і відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 у справі №420/155/23.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана відповідно до положень частини 6 статті 287 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.