Справа № 300/8519/24
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" січня 2025 р. справа № 300/8519/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про
визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення щомісячного довічного грошового утримання відсотковому значенні з 56% до 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.01.2024 перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді відповідно до довідки ТУ ДСА в Івано-Франківській області від 03.10.2024 №275, з урахуванням виплачених сум.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 41,42).
Відповідачі скористалися правом на подання відзиву на позовну заяву.
02.12.2024 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с. 58-65). У відзиві зазначено, що з 19.02.2020 призначення та виплата довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється відповідно до ст. 142 Закону №1402, згідно якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Звертає увагу, що в подальшому, за зверненням позивача, приймались рішення про зобов`язання Головного управління здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі нових довідок. Однак, цими рішеннями не було визначено відсоток, з якого слід було здійснювати такі перерахунки, а тому перерахунки здійснювались в межах норм чинного законодавства. Щодо вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області з 01.01.2024 здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у розмірі 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, така вимога є передчасною. Просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
Постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 за №1600-V-III ОСОБА_1 звільнено з посади судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.c.13).
Наказом Калуського міськрайонного суду № 02-06.2/83 від 03 жовтня 2016 року позивача відраховано зі штату суду (а.с.14).
З матеріалів справи судом також встановлено, що позивач перебуває на обліку в пенсійному органі та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
Згідно наданим розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданий Калуським міськрайонним судом, стаж роботи позивача становить 23 роки 8 місяців 4 дні (а.с.23).
Відповідно до наданих електронних копій протоколу перерахунку пенсії позивача, перерахунок пенсії позивачу від 12.02.2021, яке здійснювалось відповідно до рішення суду, зазначено, серед іншого, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 86% (а.с.24), від 24.02.2021, підстава перерахунку рішення суду від 04.11.2020 у справі №300/1734/20, вказаний загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 56% (а.с.25), від 20.09.2021, підстава перерахунку рішення суду від 24.05.2021 у справі №300/1611/21, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку становить 50% (а.с.27).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 у справі №300/2175/24, яке набрало законної сили, позов задоволено. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області щодо відмови судді у відставці Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області позивачу у видачі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду у розмірі: в 2021 році 2 270 гривень, у 2022 році 2 481 гривня, у 2023 році 2 684 гривні, у 2024 році 3 028 гривень. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області видати позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі: в 2021 році 2 270 гривень, у 2022 році 2 481 гривня, у 2023 році 2 684 гривні, у 2024 році 3 028 гривень із застосуванням регіонального коефіцієнту 1.1 та врахуванням надбавки за вислугу років 50%.

На виконання рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 у справі №300/2175/24 ТУ ДСА в Івано-Франківській області 03.10.2024 видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за №275 (а.с.15).

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою щодо здійснення з 01.01.2024 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі оновленої довідки.

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Миколаївській області.

Рішенням Головного управління ПФУ у Миколаївській області № 89 від 17.10.2024 позивачу відмовлено у перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди за відсутності підстав, оскільки починаючи з січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді становить 2102,00 грн. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для визначення розміру посадового окладу суддів становить 2102,00 грн.(а.с.16, 17).

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області протиправним та не погодившись із діями ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, позивач звернувся до адміністративного суду із позовом.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Згідно приписів ст.130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

У преамбулі Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII) зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Статтею 4 Закону №1402-VIII встановлено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до частини 1 статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

За ч.2 ст.135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Приписами частини 3 статті 135 Закону № 1402-VIII визначено базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Згідно з частиною 5 статті 135 Закону №1402-VIII, суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

За правилами частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до частин 4, 5 статті 142 Закону №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06.03.2019 року у справі №638/12586/16-а та від 11.02.2020 р. у справі №200/3958/19-а, висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Отже, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

В свою чергу, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 р. № 966-XIV (далі - Закон № 966-XIV).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №966-XIV, прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Також, у цій статті Закону передбачається, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. У змісті наведеної норми Закону №966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Статтею 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Відповідно, Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як "прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді". При цьому, судді, Законом №966-XIV не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Натомість, відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня - становить 3028 гривні, а працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.

Слід зазначити, що зміни до Закону №1402-VIII, в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірному періоді, а також в Закон України від 15.07.1999 №966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму, не вносилися.

Тому, для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди відсутні законні підстави.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що Законом №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року. Вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій.

Аналогічна правова позиція щодо обчислення суддівської винагороди (обрання розрахункової величини прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року) викладена у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі №400/2031/21, від 30 листопада 2021 року у справі №360/503/21, від 22 червня 2023 року у справі №400/4904/21, від 12 липня 2023 року у справі №140/5481/22, від 24 липня 2023 року у справі №280/9563/21, від 13 вересня 2023 року у справі №240/44080/21, від 21 березня 2024 року у справі №620/4971/23, від 12 вересня 2024 року у справі №580/2522/24.

Крім того, право на отримання довідки для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2024 року, встановлено рішенням 07.08.2024 у справі №300/2175/24, яке набрало законної сили.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області від 03.10.2024 №275, у зв`язку із зміною з 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму, з якого обчислюється суддівська винагорода.

Також спірним питанням у цій справі є правомірність дій відповідача щодо зменшення під час перерахунку відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону №1402- VIII.

За наведених обставин, при визначенні відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 необхідно враховувати розмір, встановлений частиною третьою статті 142 Закону №1402-VIII, а саме: 50 відсотків зі збільшенням на 2 відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років.

Водночас для правильного визначення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача, який має застосовуватися при перерахунку, необхідно встановити дійсний стаж його роботи на посаді судді.

Судом встановлено, що згідно наданим розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданий Калуським міськрайонним судом, стаж роботи позивача становить 23 роки 8 місяців 4 дні (а.с.23).

Як наслідок позивач має право на обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з 56% суддівської винагороди.

При цьому, як встановлено вище, відповідно до наданих електронних копій протоколу перерахунку пенсії позивача, перерахунок пенсії позивачу від 12.02.2021, яке здійснювалось відповідно до рішення суду, зазначено, серед іншого, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 86% (а.с.24), від 24.02.2021, підстава перерахунку рішення суду від 04.11.20 у справі №300/1734/20, вказаний загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 56% (а.с.25), від 20.09.2021, підстава перерахунку рішення суду від 24.05.21 у справі №300/1611/21, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку становить 50% (а.с.27). За період з 19 лютого 2020 року до дня звернення позивача із позовом, що розглядається, позивачу проводились перерахунки розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та, враховуючи необхідний дійсний стаж роботи позивача, не було підстав для зменшення його розміру до 50% відповідної суддівської винагороди.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Зважаючи на вищевикладене та обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним зменшення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 56% до 50%, і як наслідок, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.01.2024 перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до довідки ТУ ДСА в Івано-Франківській області від 03.10.2024 №275, з урахуванням виплачених сум.

Таким чином, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №89 від 17.10.2024 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області від 03.10.2024 №275.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у відсотковому значенні з 56% до 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.01.2024 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді відповідно до довідки ТУ ДСА в Івано-Франківській області від 03.10.2024 №275, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54008) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.