Справа № 120/14105/24
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/14105/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова І.А.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

22 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №14 від 08.08.2024 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.08.2024 р. і прийняти відповідне рішення, зарахувавши до стажу періоди навчання з 01.09.1981 р. по 07.05.1983 р. та з 09.07.1985 р. по 31.08.1985 р.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір 605,60 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01.08.2024 р. ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком. За екстериторіальністю заяву передано до Головного управління ПФУ в Запорізькій області.

За наслідком розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькі області прийнято рішення №14 від 08.08.2024 р. про відмову в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу. Зокрема, у рішенні вказано, що страховий стаж позивача становить 26 років 3 місяці 26 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

Окремо вказано, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи з червня 1996 р. по вересень 1997 р., оскільки відсутні записи в трудовій книжці. Також не зараховано період навчання , оскільки відсутні підстави відрахування.

Не погоджуючись із цим рішенням, позивач звернувся до суду із позовом.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється також Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон 1058-IV; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV визначено, що мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 рік .

Отже, право на призначення пенсії має особа в разі досягнення віку 60 років та наявності стажу 31 рік.

Так, спірним у даній справі є рішення в тому числі щодо не зарахування до стажу періоду роботи з червня 1996 р. по вересень 1997 р. , суд вказує, що на дату подання позову даний період зараховано, про що свідчить форма РС -право.

Стаж позивача із урахуванням даного періоду визначено відповідачем 27 років 6 місяців 27 днів.

Відтак, відсутні підстави повторно зараховувати даний період роботи до стажу, відтак вимога про зарахування до загального страхового стажу роботу в КСП "Праця " згідно архівної довідки №0127/345 від 18.07.2024 р. з червня 1996 р. по вересень 1997 р. відповідно до ст. 26 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", задоволенню не підлягає, адже спір в цій частині відсутній.

Що ж до вимоги зарахувати періоди навчання до стажу, то така задоволенню підлягає частково, виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Основним документом , що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В той час, як згідно п. 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Отже, період навчання підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Так, згідно довідки ВСП "Ладижинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" №227-9а від 02.07.2024 р. ОСОБА_1 зарахований з 01.09.1981 р. до Верхівського сільськогосподарського технікуму (наказ № 123 від 22.08.1981) , 09.07.1985 р. (наказ № 131 від 9.07.1985) зарахований на 3 курс технікуму і відрахований з 28.02.1986 р. (наказ № 34 від 28.02.1986 р.)

Відповідач вказує, що підставою для не зарахування навчання стало відсутність підстав відрахування.

Суд з такими доводами не погоджується, адже, як вбачається із військового квитка позивача, в період з 08.05.1983 р. по 06.05.1985 р. останній був призваний на військову службу до лав радянської армії, що стало підставою для переривання навчання, яке продовжилось з 09.07.1985 р.

Суд вказує , що період з 08.05.1983 р. по 06.05.1985 р. зарахований до стажу, як військова строкова служба, а відтак, не підлягає зарахуванню до стажу повторно.

Також зараховано до стажу період навчання з 01.09.1985 р. по 28.02.1986 р., про що свідчить форма РС право, відтак, такий також не підлягає зарахуванню.

Період же навчання з 01.09.1981 р. по 07.05.1983 р. та з 09.07.1985 р. по 31.08.1985 р. підлягає зарахуванню. Відтак, спірне рішення, яким цей період навчання не зараховано до стажу є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, беручи до уваги, що період з 01.09.1981 р. по 07.05.1983 р. та з 09.07.1985 р. по 31.08.1985 р. безпідставно не зараховано до стажу, суд позбавлений можливості визначити чи достатньо стажу для призначення пенсії. А отже позовна вимога про зобов`язання призначити пенсію за віком, - не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01.08.2024 р. і, зарахувавши до стажу періоди навчання з 01.09.1981 р. по 07.05.1983 р. та з 09.07.1985 р. по 31.08.1985 р., - прийняти відповідне рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.