Справа № 140/12251/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року ЛуцькСправа № 140/12251/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» (далі ТзОВ «777 Трейдінг Груп») звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення від 22 травня 2024 року №UA205050/2024/000113/1 про коригування митної вартості товарів.

Позов обґрунтовано тим, що з метою митного оформлення в режимі імпорту товару автобуса Van Нool TDX21, vin НОМЕР_1 , декларант позивача подав до Волинської митниці митну декларацію (далі МД) №24UA50U0, в якій митну вартість визначив з урахуванням фактурної вартості 30000,00 фунтів стерлінгів та транспортних витрат у сумі 44550,00 грн. Однак відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю і прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 22 травня 2024 року №UA205050/2024/000113/1, визначивши митну вартість за резервним методом на рівні 116209,54 фунтів стерлінгів з тих підстав, що подані документи не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності.

Позивач не погоджується з таким рішенням й вважає, що для митного оформлення відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України (далі МК України) декларант надав документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару за першим методом, а у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Позивач також зазначив, що посилання митного органу у спірному рішенні на розбіжності у відомостях про власника транспортного засобу в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (Midland bus and coach sales) і продавця в інвойсі (Procters Coaches (North Yorkshire) Ltd) не може бути підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю, оскільки у самому свідоцтві є застереження про те, що воно не є підтвердженням права власності, а за нормами Європейського Союзу при зміні власника товару (транспортного засобу) зміна технічного паспорту не передбачена. На аргументи митного органу про те, що продавець товару - фірма, зареєстрована в Англії, тоді як поставка товару згідно пунктом 3 контракту здійснюється з Бельгії, позивач зауважив, що товар поставлявся на умовах FCA Інкотермс 2010, згідно з якими продавець передає товар, випущений у митному режимі експорту, перевізнику у вказаному покупцем місці (в цьому випадку це морський порт в Antwerpen Belgium).

Заперечуючи твердження митного органу у повідомленні декларанту та спірному рішення про невідповідність платіжної інструкції встановленим вимогам до банківського платіжного документа та вказаному в інвойсі терміну оплати, позивач вказав, що термін оплати змінено за погодженням сторін, що відповідає умовам контракту, а поставка товару відбулась після повної оплати згідно з платіжною інструкцією в іноземній валюті від 07 грудня 2023 року №37, яка була виготовлена через систему Інтернет-банкінг із застосуванням кваліфікованого електронного підпису банку та проведена банком, про що є відмітка в графі «підпис надавача платіжних послуг»; гроші отримані відправником та жодних зауважень зі сторони продавця компанії Procters Coaches ( North Yorkshire) Ltd немає; також до платіжної інструкції в іноземній валюті надано платіжне доручення на переказ валюти від 07 грудня 2023 року.

Неаргументованим, на думку позивача, є і висновок митного органу про непідтвердження транспортних витрат, адже було надано калькуляцію транспортних витрат по доставці (власним ходом) автобуса Van Нool, TDX21 vin НОМЕР_1 за маршрутом Antwerpen Belgium - Ягодин Україна (за його дорученням здійснював ОСОБА_1 відповідно до договору від 05 травня 2024 року №05/05, відомості про якого як водія транспортного засобу внесено в Автоматизовану систему митного оформлення (АСМО) «Інспектор»); при цьому МК України не визначено перелік документів, що підтверджують транспортні виграти, а митним органом сума витрат на транспортування під сумнів не ставилась.

Позивач вважає, що відповідачем не доведені обставини, які зумовили витребування додаткових документів, а спірне рішення не відповідає і вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55, статті 64 МК України: у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування; відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.66-73). В обґрунтування цієї позиції вказав, що при проведенні відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару за МД №24UA50U0 від 22 травня 2024 року було встановлено, що подані документи не містять усіх даних для визначення митної вартості за обраним декларантом методом та містять розбіжності, зокрема, у визначенні продавця товару відповідно до контракту та у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу; щодо умов поставки - продавець товару, зареєстрований в Англії, а поставка товару згідно з контрактом здійснюється з Бельгії; не може бути взята до уваги як доказ оплати товару копія платіжної інструкції в іноземній валюті від 07 грудня 2023 року №37, яка не відповідає терміну оплати, вказаному в інвойсі (23 листопада 2023 року), та не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті; до калькуляції транспортних витрат від 17 травня 2024 року не надано підтверджуючих документів фактично понесених витрат. Декларант не спростував сумніви у достовірності поданих документів. З наведених підстав та через неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості (у зв`язку із відсутністю у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари та відсутності вартісної основи для розрахунку) митну вартість визначено за резервним методом відповідно до статті 64 МК України на підставі цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (далі ЄАІС Держмитслужби).

Відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товару від 22 травня 2024 року №UA205050/2024/000113/1 відповідає вимогам митного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.

У відповіді на відзив позивач підтримав доводи позову (а.с.99-102), наголосив, що подані ним до митного оформлення документи, в т.ч. у порядку статті 55 МК України, підтверджують вартість товару, визначену за першим методом. Водночас ні в запиті про надання додаткових документів, ні в рішенні про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної в митній декларації; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтвердженні документально та які відомості відсутні/не піддаються обчисленню.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.

Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні (а.с.97).

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази встановив такі обставини.

07 жовтня 2023 року між ТзОВ «777 Трейдінг Груп» (покупець) та компанією Procters Coaches (North Yorkshire) Ltd (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт №0710UK, за умовами якого продавець зобов`язується поставляти покупцю товар транспортні засоби, що були у використанні, з-поміж них - автобус Van Нool, vin НОМЕР_2 (а.с.17-19).

Відповідно до інвойсу від 24 жовтня 2023 року №84571 Procters Coaches (North Yorkshire) Ltd поставлено автобус Van Нool TDX21, vin НОМЕР_1 (а.с.22).

22 травня 2024 року для митного оформлення в режимі імпорту на умовах FCA-Антверпен товару «Автобус туристичний, що був у використанні: марка згідно з довідником - Van Нool; модель згідно з довідником - TDX21 Altano; кузов, шасі, рама № НОМЕР_1 ; загальна кількість місць, включаючи водія - 73, призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування; тип двигуна - дизель; робочий об`єм циліндрів двигуна 12902 см. куб.; номер двигуна - не визначений; потужність - 340kw; колісна формула - 6x2; календарний рік виготовлення - 2014; модельний рік виготовлення - 2014; дата першої реєстрації 29 липня 2014 року, країна виробництва - (BE), торгівельна марка Van Нool» (далі також товар) декларант в інтересах ТзОВ «777 Трейдінг Груп» в порядку електронного декларування подав МД №24UA50U0 (а.с.33-34). Фактурна вартість імпортованого товару становить 30000,00 фунтів стерлінгів (еквівалентно 1518966,00 грн). Митну вартість визначено на рівні 1563516,00 грн (з урахуванням транспортних витрат у сумі 44550,00 грн). Для підтвердження митної вартості додано: контракт від 07 жовтня 2023 року №0710UK (а.с.17-20); рахунок-фактуру (iнвойс) від 24 жовтня 2023 року №84571 (а.с.23); платіжну інструкцію від 07 грудня 2023 року №37 (а.с.24), калькуляцію транспортних витрат від 17 травня 2024 року (а.с.50); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 27 червня 2023 року 3 (а.с.52-54); висновок експерта від 17 травня 2024 року №978 (а.с.51); фото (а.с.88-89); сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 13 травня 2024 року №UA.022.01669-24 (а.с.37), копію митної декларації країни відправлення від 04 квітня 2024 року №24GB04X0 (а.с.27), супровідний документ ТІ від 09 травня 2024 року №24PL301010NS6NC3M3 (а.с.93 зворот-94).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту вказано, що подані документи не містять усіх даних та містять розбіжності: 1) продавець товару відповідно до контракту від 07 жовтня 2023 року №0710UK - Procters Coaches (North Yorkshire) Ltd, тоді як свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 27 червня 2023 року №2 виписане на Midland bus and coach sales; продавець товару - фірма, зареєстрована Англії, а поставка товару згідно з пунктом 3 контракту здійснюється з Бельгії, що свідчить про наявність ризиків надання не правдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання товару; 2) надана копія платіжної інструкції в іноземній валюті від 07 грудня 2023 року №37 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах та не відповідає терміну оплати, вказаному в інвойсі (23 листопада 2023 року); 3) згідно з наявною в АСМО «Інспектор» інформацією, перевізником товару зазначено безпосередньо ТзОВ «777 Трейдінг Груп»; 4) для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано калькуляцію транспортних витрат від 17 травня 2024 року, проте не надано жодних документів, які б підтверджували суму фактично понесених витрат; подана калькуляція транспортних витрат не відповідає вимогам наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення»; 5) копія митної декларації країни відправлення від 04 квітня 2024 року №24GB04X0 складена у Великобританії, тоді як згідно пунктом 3 контракту поставка здійснюється з Бельгії та в графі 15 митної декларації №24UA50U0 декларантом вказано країною відправлення Бельгію. Декларанту запропоновано подати такі документи: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається; 6) виписку з бухгалтерської документації; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с.81).

22 травня 2024 року Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UА205050/2024/000113/1 (а.с.35-36). Як зазначено у графі 33 рішення, зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації в ЄАІС (МД №UA209200/2024/010679 від 16 лютого 2024 року) на рівні 116209,543 фунтів стерлінгів.

Також 22 травня 2024 року Волинська митниця сформувала картку №UA205050/2024/0000505 відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (а.с.37-38).

Товар було випущено у вільний обіг за МД №24UA від 31 липня 2024 року із застосуванням положень частини сьомої статті 55 МК України (а.с.31-32).

Відповідно до положень частини восьмої статті 55 МК України ТзОВ «777 Трейдінг Груп» 26 вересня 2024 року надало Волинській митниці додаткові пояснення та документи для підтвердження митної вартості товару, що декларувався згідно з МД №24UA50U0 від 22 травня 2024 року: копію договору про надання послуг від 05 травня 2024 року №05/05 (а.с.46-48), акт прийому-передачі від 17 травня 2024 року 305/05 (а.с.49), доповнення від 30 листопада 2023 року №1 до контракту (а.с.20-21), копію платіжного доручення на переказ валюти від 07 грудня 2023 року (а.с.25), копію Т1 експортної декларації №24GB00007215F65857 (а.с.29). Однак їх надання не призвело до скасування рішення від 22 травня 2024 року №UА205050/2024/000113/1 митним органом, про що позивач інформований листом від 08 жовтня 2024 року №7.3-2/15-02/14/1132 (а.с.105-111).

При вирішення спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27 березня 2020 року у справі №540/2605/18, від 21 жовтня 2021 року у справі №420/4820/19.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим (основним) методом.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України: контракт від 07 жовтня 2023 року №0710UK (а.с.17-20); рахунок-фактуру (iнвойс) від 24 жовтня 2023 року №84571 (а.с.23); платіжну інструкцію від 07 грудня 2023 року №37 (а.с.24), калькуляцію транспортних витрат від 17 травня 2024 року (а.с.50).

Разом із цими документами декларантом було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 27 червня 2023 року № НОМЕР_3 (а.с.52-54); висновок експерта від 17 травня 2024 року №978 (а.с.51); фото (а.с.88-89); сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 13 травня 2024 року №UA.022.01669-24 (а.с.37), копію митної декларації країни відправлення від 04 квітня 2024 року №24GB04X0 (а.с.27), супровідний документ ТІ від 09 травня 2024 року №24PL301010NS6NC3M3 (а.с.93 зворот-94).

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так контрактом від 07 жовтня 2024 року №0710UK, укладеним між ТзОВ «777 Трейдінг Груп» (покупець) та компанією Procters Coaches (North Yorkshire) Ltd (продавець), визначено предмет та умови поставки, основні зобов`язання продавця та покупця (а.с.17-19). Згідно з пунктами 1, 2 контракту його предметом є, з-поміж іншого, транспортний засіб автобус Van Нool TDX21, vin НОМЕР_1 ; ціною 30000,00 фунтів стерлінгів (загальна вартість контракту 150000,00 фунтів стерлінгів).

Ідентифікаційні ознаки товару, умови поставки, вартість в рахунку-фактурі (інвойсі) від 24 жовтня 2023 року №84571 (а.с.23) автобуса Van Нool TDX21, vin НОМЕР_1 - 30000,00 фунтів стерлінгів відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №24UA50U0 від 22 травня 2024 року (графа 22).

До митної декларації надано платіжну інструкцію в іноземній валюті від 07 грудня 2023 року №37 (а.с.24), відповідно до якої позивач на виконання умов доповнення від 30 листопада 2023 року №1 до контракту (а.с.20-21), наданому митному органу в порядку частини восьмої статті 55 МК України, перерахував на рахунок продавця 30000,00 фунтів стерлінгів (а.с.23).

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що ця платіжна інструкція в іноземній валюті не може бути підтвердженням оплати за товар, який зазначений в інвойсі від 24 жовтня 2023 року №84571.

Так у платіжній інструкції вказано призначення платежу «prepaymeht for the vehicle to the cоntract №0710UK DD 07.10.2023 inv 84571 DD 24.10.2023» - передоплата за автомобіль згідно з договором №0710UK від 07 жовтня 2023 року та інвойсом від 24 жовтня 2023 року №84571. Платіж здійснено на рахунок продавця компанії Procters Coaches (North Yorkshire) Ltd, платіжні реквізити якого відповідають тим, що зазначені в контракті.

Така платіжна інструкція оформлена з використанням системи «Інтернет-банкінг» з накладенням електронного підпису та містить відмітку банку про проведення оплати. Крім того додатково позивачем надано платіжне доручення про переказ валюти від 07 грудня 2023 року (а.с.25).

Також суд зауважує, що Верховний Суду у постановах від 12 березня 2020 року у справі №804/6243/14, від 07 травня 2020 року у справі №1.380.2019.00162, від 02 березня 2021 року у справі №380/842/20 виснував, що умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

З огляду на наведене суд вважає, що платіжна інструкція від 07 грудня 2023 року №37 є доказом оплати за товар, а оскільки умови оплати не стосуються ціни товару, то аргументи відповідача про невідповідність умов оплати у договорі та інвойсі не може бути підставою для невизнання митної вартості.

Аналіз наведених документів дає підстави для висновку, що заявлена декларантом фактурна вартість оцінюваного товару підтверджується поданими до митного оформлення документами.

З приводу тверджень відповідача про розбіжності в контракті від 07 жовтня 2023 року №0710UK та у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 27 червня 2023 року № НОМЕР_3 щодо продавця та власника, суд зазначає, що продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем.

Пунктом 1 контракту від 07 жовтня 2023 року №0710UK передбачено, що продавець гарантує, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуженням, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження.

Необхідно зауважити, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є документом в розумінні митного законодавства, який підтверджує митну вартість товару, а МК України не надано права та не визначено обов`язку митним органам надавати оцінку господарській операції контрагентів (продавця та попереднього власника) та питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників не входить до компетенції митного органу й не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

З поданих декларантом документів (контракту від 07 жовтня 2023 року №0710UK) зрозуміло, що продавцем є компанія Procters Coaches (North Yorkshire) Ltd (нагадаємо, якому позивач платіжною інструкцію в іноземній валюті від 07 грудня 2023 року №37 перерахував 30000,00 фунтів стерлінгів). В експортній декларації країни відправлення від 04 квітня 2024 року №24GB04X0 (а.с.27), інвойсі від 24 жовтня 2023 року №84571 (а.с.22) продавцем і відправником також є компанія Procters Coaches (North Yorkshire) Ltd, а отримувачем ТзОВ «777 Трейдінг Груп».

Встановлені судом обставини дозволяють дійти висновку, що «розбіжності» в документах, про які було вказано у повідомленні декларанту, є надуманими та носять суб`єктивний характер.

За правилами частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5).

Згідно з пунктами 6, 8 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, лише якщо здійснювалося страхування.

Як вбачається зі змісту контракту від 07 жовтня 2023 року №0710UK (а.с.17-20), сторонами узгоджено умови поставки товару FCA-Антверпен (Бельгія).

Ці умови означають, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Пункт призначення FCA це кінцевий пункт доставки, куди вантаж доставляє продавець; всі витрати після доставки товару несе покупець.

Відповідно до частини десятої статті 58 МК України до фактурної вартості декларант додав також витрати на перевезення товару на заявлених умовах поставки до кордону України у сумі 44550,00 грн.

Суд зазначає, що законодавець не ставить в обов`язок декларанту подання конкретних документів, які підтверджують транспортні витрати.

ТзОВ «777 Трейдінг Груп» для підтвердження понесення витрат на транспортування відповідачу було надано до митного оформлення калькуляцію від 17 травня 2024 року (а.с.50). Також на вимогу митного органу надано копію договору про надання послуг від 05 травня 2024 року №05/05 (а.с.46-48) та акт прийому-передачі від 17 травня 2024 року 305/05 (а.с.49).

Судом із матеріалів справи встановлено, що між ТзОВ «777 Трейдінг Груп» (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір про надання послуг від 05 травня 2024 року №05/05 (а.с.46-48), відповідно до умов пункту 2.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги з транспортування автобуса Van Нool TDX21, vin НОМЕР_1 , власним ходом з місця знаходження вантажу - ОСОБА_2 (Бельгія) до пункту його призначення - місто Ковель, вулиця Володимирська, 151. Визначена сторонами вартість послуг, що надаються виконавцем, становить 46200,00 грн (пункт 5.2 договору).

Тобто, у цьому випадку ОСОБА_1 є найманою особою (не суб`єкт господарювання), який виконує функцію водія з доставки автобуса власним ходом.

На виконання вимог пунктом 2.2 договору про надання послуг від 05 травня 2024 року №05/05 сторони 17 травня 2024 року склали акт прийому-передачі №05/05 наданих ОСОБА_1 послуг транспортування транспортного засобу автобуса Van Нool TDX21, vin НОМЕР_1 . Згідно з цими документами транспортні витрати становлять 46200,00 грн (в тому числі дохід водія 4800,00 грн) та розподіляються таким чином: 44550,00 грн вартість транспортування за межами території України, 1650,00 грн вартість транспортування митною територією України.

Вказані у договорі від 05 травня 2024 року №05/05 та в акті прийому-передачі послуг від 17 травня 2024 №05/05 відомості щодо вартості та маршруту транспортування автобуса Van Нool TDX21, vin НОМЕР_1 , узгоджуються з відомостями поданої до митного оформлення калькуляції від 17 травня 2024 року (а.с.50).

Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №599 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за №984/21296) затверджені Правила заповнення декларації митної вартості. Ці Правила в частині заповнення графи 20 роз`яснюють, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Калькуляція транспортних витрат містить відомості про маршрут перевезення (Antwerpen (Belgium) Ковель (Україна)), його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України (1650 км) та по митній території України (62 км). Калькуляцією також підтверджено, що страхування за рахунок ТзОВ «777 Трейдінг Груп» не здійснювалося, розвантажувальні та навантажувальні роботи не проводилися.

Як виснував Верховний Суд у постанові від 31 травня 2019 року у справі №804/16553/14, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Окрім цих витрат жодних інших витрат позивачем понесено не було (інше не випливає з умов контракту, специфікації та рахунка-фактури).

Суд вважає, що надані під час митного оформлення товару документи підтверджують як вартість самого товару, так і витрати, пов`язані із транспортуванням товару, які враховані у митну вартість, що не заперечує відповідач.

Суд наголошує, що вимога про надання додатково інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; договору (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається; виписки з бухгалтерської документації; висновків про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідач же не встановив (не довів) наявність таких розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, або ж ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви митного органу щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.

Суд повторює, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Документом, що містить вартість та ідентифікаційні ознаки імпортованого товару є зовнішньоекономічний контракт від 07 жовтня 2023 року №0710UK разом із доповненням від 30 листопада 2023 року №1, рахунок-фактура (iнвойс) від 24 жовтня 2023 року №84571 (а.с.23), якими підтверджено технічні характеристики транспортного засобу. Витребовуючи висновок про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, відповідач не навів обґрунтування, які складові митної вартості такий документ має підтвердити та яким чином він надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. Водночас декларантом було надано висновок експерта від 17 травня 2024 року №978 (а.с.51); фото (а.с.88-89); сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 13 травня 2024 року №UA.022.01669-24 (а.с.37), якими підтверджено ідентифікаційні ознаки та зафіксовано технічний стан транспортного засобу.

Так само ненадання до митного оформлення банківських платіжних документів, інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, виписки з бухгалтерської документації не може бути підставою для коригування митної вартості оцінюваного товару, адже оплата проведена позивачем платіжною інструкцією від 07 грудня 2023 року №37.

Не є обґрунтованими, на думку суду, й аргументи митного органу щодо неузгодженості місця складання митної декларації країни відправлення від 04 квітня 2024 року №24GB04X0 (Великобританія) та поставкою товару з Бельгії.

Так експортна декларація від 04 квітня 2024 року №24GB04X0 є декларацією країни відправлення. Згідно з контрактом від 07 жовтня 2023 року №0710UK продавцем (відправником) товару є Procters Coaches (North Yorkshire) Ltd з місцем реєстрації в Англії, тому в графі 11 експортної декларації країни відправлення від 04 квітня 2024 року №24GB04X0 вказано торгівельну країну - Великобританію (GB). При цьому здійснення поставки товару з Бельгії відповідає умовам пункту 3 контракту від 07 жовтня 2023 року №0710UK (FCA-Aнтверпен, Бельгія).

Суд також зазначає, що митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

За змістом висновків Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2024 року у справі №380/19286/23 витребування митними органами додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів є правомірним лише в разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності заявлених даних. Заяви митного органу про недостовірність документів мають бути обґрунтовані доказами, такими як експертні висновки або рішення компетентних органів. Рішення про коригування митної вартості є неправомірним, якщо декларант подав повний пакет документів, що відповідає вимогам законодавства: договір (контракт) про перевезення; транспортні накладні; рахунки-фактури; платіжні доручення; специфікації до інвойсів, що підтверджують загальну вартість товару згідно з контрактом.

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (МД №UA209200/2024/010679 від 16 лютого 2024 року), на підставі якої було здійснено коригування митної вартості товару (суду не надана), без порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. При цьому суд враховує, що вартість аналогічних чи подібних товарів може істотно відрізнятись з огляду на технічний стан транспортного засобу, пробіг, умови поставки тощо.

При вирішенні спірних правовідносин суд також враховує, що за усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в Автоматизованій системі аналізу та управління ризиками (АСАУР), повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в АСАУР інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). АСАУР не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за обраним декларантом методом.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю товару. Тому підстави вважати, що рішення відповідача від 22 травня 2024 року №UA205050/2024/000113/1 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні, а отже це рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Таким чином, позов належить задовольнити повністю.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 29692,46 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 21 жовтня 2024 року №213, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.16, 62).

Оскільки суд задовольняє позов, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судові витрати у сумі 29692,46 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, будинок 124, ідентифікаційний код юридичної особи 44356571) до Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці від 22 травня 2024 року №UA205050/2024/000113/1 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати у сумі 29692,46 (двадцять дев`ять тисяч шістсот дев`яносто дві грн 46 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк