Справа № 260/10830/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/10830/23 пров. № А/857/14098/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року (суддя Скраль Т.В., ухвалене в м. Ужгороді) у справі № 260/10830/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 12 грудня 2023 року звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, та просив: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку по виплаті індексації грошового забезпечення за період проходження служби (17.05.2016 - 31.10.2017) з наступного дня після звільнення (01.09.2022 ) по день фактичного розрахунку (21.11.2023 ); 2)зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку по виплаті індексації грошового забезпечення за період проходження служби (17.05.2016 - 31.10.2017) з наступного дня після звільнення (01.09.2022) по день фактичного розрахунку (21.11.2023 ).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні - 30 серпня 2022 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21 травня 2023 року по 21 листопада 2023 року у розмірі 16 351,14 грн (шістнадцять тисяч триста п`ятдесят одна гривня, 14 коп.).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив відповідач- Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, та вбачається з матеріалів справи 25 серпня 2022 року наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 150 о/с По особовому складу відповідно до частини 1 статті 77 Закону України Про національну поліції звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 30 серпня 2022 року,.

Як видно з листа Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 30 січня 2024 року № 94/106/5-2024 станом на день звільнення (30.08.2022 року) ОСОБА_1 виплачено: грошове забезпечення за серпень 2022 року 15 956,13 грн., компенсація за невикористану відпустку за 26 днів 2022 року 12 067,81 грн. та вихідну допомогу при звільненні 69 621,95 грн.

В подальшому, 05 травня 2023 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/1310/23, яке набрало законної сили 07 серпня 2023 року, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 17 травня 2016 року по 31 жовтня 2017 року. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи з розрахунку 25% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми.

Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області 21 листопада 2023 року на виконання рішення у справі № 260/1310/23 виплачено індексацію у сумі 15 950,27 грн.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Суд першої інстанції вірно вказав, що питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні зі служби не врегульовані положеннями спеціального законодавства. Водночас, такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України). Закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними відповідно до законодавства всіх виплат у день звільнення та водночас стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку з працівником.

Враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці у поліції, не встановлено дату проведення остаточного розрахунку зі звільненими працівниками та відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, з метою забезпечення рівності прав та принципу недискримінації у трудових відносинах, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про можливість застосування норм статей 116 та 117 КЗпП України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які складаються під час звільнення з поліції.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Положеннями статті 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Відтак, здійснивши аналіз наведених норм суд першої інстанції вірно вказав, що вказаними нормами на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку настає відповідальність, передбачена статтею 117 КЗпП України.

Суд першої інстанції вірно вказав, що метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема, захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Як вбачається, за змістом частини 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні припиняється проведенням фактичного розрахунку, тобто, реальним виконанням цього обов`язку. І саме з цією обставиною пов`язаний період, протягом до якого до роботодавця є можливим застосування відповідальності. Період затримки розрахунку при звільненні - це весь час затримки належних звільненому працівникові сум та виплат по день фактичного розрахунку.

Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця (див. пункт 71 постанови від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц).

Разом з тим, зменшуючи розмір відшкодування, визначений відповідно до статті 117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, суд першої інстанції вірно врахував таке (див. пункт 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц): - розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; - період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; - ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; - інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в даному випадку слід застосувати критерії зменшення розміру відшкодування, визначеного відповідно до статті 117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 серпня 2022 року наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 150 о/с По особовому складу відповідно до частини 1 статті 77 Закону України Про національну поліції звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 30 серпня 2022 року.

Також, відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 30 січня 2024 року № 94/106/5-2024 станом на день звільнення (30.08.2022 року) ОСОБА_1 виплачено: грошове забезпечення за серпень 2022 року 15 956,13 грн., компенсація за невикористану відпустку за 26 днів 2022 року 12 067,81 грн. та вихідну допомогу при звільненні 69 621,95 грн.

В подальшому, як вже було зазначено, 05 травня 2023 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/1310/23, яке набрало законної сили 07 серпня 2023 року, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 17 травня 2016 року по 31 жовтня 2017 року. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи з розрахунку 25% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми.

Відтак, 21 листопада 2023 року Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області на виконання рішення у справі № 260/1310/23 виплачено індексацію у сумі 15 950,27 грн.

Зважаючи на викладене судом першої інстанції вірно встановлено, що 30 серпня 2022 року позивача було звільнено зі служби в поліції.

Разом з тим, остаточний розрахунок з позивачем проведений відповідачем 21 листопада 2023 року, що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача та платіжною інструкцією № 38216 від 20 листопада 2023 року про виплату на виконання рішення суду № 260/1310/23 індексації у сумі 15 950,27 грн, відтак період, протягом якого відповідач не виконував свій обов`язок щодо виплати належних позивачеві, як звільненому працівникові, сум, є період з 31 серпня 2022 року по 21 листопада 2023 року.

Проте, як вірно вказав суд першої інстанції, у відповідності до статті 117 КЗпП України, ОСОБА_1 відповідач повинен виплатити його середній заробіток за час затримки за період з 21 травня 2023 року по 21 листопада 2023 року (не більш як за шість місяців).

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що обрахована судом відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, сума середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, становить 86 058,64 гривень (184 дні *467,71 грн.).

Проте, враховуючи, що недоплачена сума індексації становить 15 950,27 грн є меншою ніж середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 86 058,64 грн, то суд першої інстанції вірно застосував до даних правовідносин принцип співмірності.

Так, істотність частки недоплаченої суми індексації в порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку складає 15 950,27 грн/86 058,64 грн (сума індексації /середній заробіток за весь час затримки розрахунку) = 0,19. Сума, яка підлягає відшкодуванню становить: 467,71 грн (середня заробітна плата позивача за один день) х 0,19 х 184 (дні затримки розрахунку) = 16 351,14 грн.

А відтак, зважаючи на викладене та з врахуванням принципу справедливості та співмірності, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції, що середній заробіток за час затримки розрахунку має бути перерахований та виплачений позивачу у розмірі 16 351,14 грн з урахуванням істотності частки недоплаченої суми порівняно із середнім заробітком позивача.

Таким чином, суд першої інстанції вірно частково задовольнив позовні вимоги шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні - 30 серпня 2022 року та з метою належного захисту прав позивача - стягнув з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21 травня 2023 року по 21 листопада 2023 року у розмірі 16 351,14 грн.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі №260/10830/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга