Справа № 560/13622/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

22 січня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 8274,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в сумі 8274,50 грн. Відповідачу виставлена податкова вимога. Проте, вжиті заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить:

- відмовити у задоволенні позовних вимог ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо стягнення з фізичної особи ОСОБА_2 коштів у сумі 8 274 грн. 50 коп. в рахунок погашення податкового боргу (податкова вимога від 09.11.2023 року № 0-2201);

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 06.04.2023 року, № 0-2217 та № 0-2217-UA0097735 від 12.04.2024 року.

Відповідач зазначає, що є власником нежитлового приміщення кондитерського цеху за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № АН 640736 від 09.08.2006. Згідно Акту Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 21.12.2007 вказане приміщення було перереєстровано у виробниче приміщення млину, що належить до об`єктів промисловості, та відповідач його використовує у господарській діяльності, зокрема, із виготовлення борошна із зернових культур, що є підставою для звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу положень підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Відповідач використовує зазначене нежитлове приміщення з метою здійснення безпосередньо своєї підприємницької діяльності (виробництво борошномельно-круп`яних продуктів, макаронних виробів і подібних борошняних виробів) та не передавав його в оренду, лізинг чи позичку нікому.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги. Зазначає, що за умови, що об`єкт нерухомості, який належить, зокрема, фізичній особі, використовується у господарській діяльності такої особи (з урахуванням виду діяльності по КВЕД), за функціональним призначенням щодо промислового виробництва, є підставою для застосування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України. На момент формування податкового повідомлення-рішення згідно інформаційних систем Державної податкової служби України, у власності ОСОБА_1 перебували об`єкти нерухомого майна - інші будівлі, загальною площею 254,6 кв.м., реєстраційний номер - 1652, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та житловий будинок загальною площею 491,4 кв.м. (розмір частки 1/4), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Вказаний об`єкт нерухомого майна (інші будівлі - кондитерський цех, загальною площею 254,6 кв.м.) не був визначений ОСОБА_1 у 2022 році як об`єкт оподаткування, що використовується у господарській діяльності, шляхом подання до контролюючого органу форми 20-ОПП, як це передбачено п. 8.4 розд. VIIІ Порядку обліку платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1562/20300 від 29.12.2011. Відповідну заяву форми 20-ОПП відповідач подав до Головного управління ДПС у Хмельницькій області 24.04.2023, в якій тип об`єкта оподаткування за адресою: АДРЕСА_2 . Станом на 24.10.2024 ОСОБА_1 не проведено державну реєстрацію реконструкції кондитерського цеху на млин відповідно до технічного паспорту від 26.04.2023. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо віднесення нежитлової будівлі - кондитерський цех загальною площею 254,6 кв.м. до класу "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000. Оскільки у 2022 році ОСОБА_1 не здійснював діяльність як промисловий товаровиробник, то відсутні підстави для застосування вимог підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України при нарахуванні податку на зазначений об`єкт нежитлової нерухомості (кондитерський цех).

Звертає увагу, що відповідач не звертався до Головного управління ДПС у Хмельницькій області з письмовою заявою з питань проведення звірки по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.09.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.09.2024 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

За відповідачем рахується податковий борг в сумі 8274,50 грн (основний платіж) по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, що підтверджується податковим повідомленням-рішення форми "Ф" №0-2217 від 06.04.2023 (отримане відповідачем 25.04.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення).

За об`єкт нежитлової нерухомості (нежитлова будівля - кондитерський цех загальною площею 254,6 кв.м.) ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік із такого розрахунку: 6500,0 грн (мінімальна заробітна плата) х 0,5 відс. (ставка податку) х 254,6 кв.м. = 8274,50 грн.

Зазначена заборгованість підтверджується також розрахунком суми позовних вимог, зворотним боком облікової картки платника податків.

Оскільки податковий борг відповідач добровільно не сплатив, позивач звернувся до суду з позовом.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Статтею 67 Конституції України на платників податків покладено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 ПК України).

В силу положень пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України позивач надіслав відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 09.11.2023 №0-2201, яка отримана відповідачем 04.11.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Суд зазначає, що доказів оскарження відповідачем податкової вимоги та/або податкового повідомлення-рішення, а також доказів сплати ним податкового боргу суду не надано. Не здобуто таких доказів і судом.

Приписами пункту 59.5 статті 59 ПК України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Щодо доводів відповідача про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 06.04.2023 №0-2217 та №0-2217-UA0097735 від 12.04.2024, суд вважає їх безпідставними.

Суд зазначає, що предметом заявленого позову є стягнення податкового боргу, а тому, предметом доказування у цій справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку.

При цьому питання правомірності нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання не охоплюється предметом цього позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідне зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у цій справі, а тому, суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду цієї справи здійснювати його правовий аналіз.

Крім того, суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення №0-2217 -UA0097735 від 12.04.2024 стосується податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період - 2023 рік. При цьому, у цій справі податковий борг стосується податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік.

Щодо доводів відповідача про те, що до нього застосовується податкова пільга, передбачена підпунктом "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, суд зазначає таке.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з підпунктом "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507 (далі - ДК 018-2000), будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесені до підрозділу «Будівлі нежитлові» група 125 «Будівлі промислові та склади» клас 1251 «Будівлі промисловості».

Таким чином, за умови, що об`єкт нерухомості, який належить, зокрема, фізичній особі, використовується у господарській діяльності такої особи (з урахуванням виду діяльності по КВЕД), за функціональним призначенням щодо промислового виробництва, є підставою для застосування вимог підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Проте, об`єкт нерухомого майна (інші будівлі - кондитерський цех, загальною площею 254,6 кв.м.) не був визначений ОСОБА_1 у 2022 році як об`єкт оподаткування, що використовується у господарській діяльності. Відповідну заяву форми 20-ОПП відповідач подав до Головного управління ДПС у Хмельницькій області 24.04.2023, в якій тип об`єкта оподаткування за адресою: Хмельницька область, смт. Теофіполь, вул. Небесної Сотні, буд. 75А, визначено "МЛИН". Крім того, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо віднесення нежитлової будівлі - кондитерський цех загальною площею 254,6 кв.м. до класу "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Також суд зазначає, що позивач на підставі підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК України заяву на проведення звірки щодо нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та права на користування пільгою (підпункт "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України) зі сплати податку не подавав.

Отже відсутні підстави застосування підпункт "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України на зазначений об`єкт нежитлової нерухомості.

Згідно з пунктом 87.1 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Приписами пункту 87.11 статті 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими і належать до задоволення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, розподіл судових витрат, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в сумі 8274 (вісім тисяч двісті сімдесят чотири) грн 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука 17, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29000 , код ЄДРПОУ - 44070171)
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк