Справа № 160/34342/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/34342/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року (суддя Н.В. Захарчук-Борисенко) у справі № 160/34342/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області у перерахунку раніше призначеної пенсії згідно п. а ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням пільгової вислуги років у розмірі 70% грошового забезпечення з 01.07.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати пенсію позивачу, призначену згідно з п. а ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням пільгової вислуги років та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум, у розмірі 70% грошового забезпечення з 01.07.2023 року;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у перерахуванні призначеної пенсії за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги років є протиправною. Позивач вважає, що його вислуга років з урахуванням часу служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, яка підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить 25 років 01 місяць 23 дні, зважаючи на що, на думку позивача, він набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ст. 12 Закону №2262.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16.02.2022 року. Суд дослідив, що вислуга років позивача станом на 29.06.2023 року у календарному обчисленні склала 23 роки 06 місяців 20 днів, що недостатньо для призначення пенсії за п. а ст. 12 Закону №2262-ХІІ.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що він просить перерахувати вже призначену йому пенсію з урахуванням пільгової вислуги, а не зобов`язати відповідача призначити пенсію скаржнику. Скаржник також зазначає, що спеціальним законом прямо передбачений пільговий залік вислуги років для призначення пенсії один місяць служби за сорок днів.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно з наказом №109/ОС-23 від 29.06.2023 року ДУ «Криворізької виправної колонії (№80)» позивача звільнено зі служби в Державний кримінально-виконавчій службі за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Вислуга років на день звільнення:

- у календарному обчисленні 23 роки 06 місяців 20 днів;

- у пільговому обчисленні 25 років 01 місяць 21 день.

Загальний трудовий стаж: 27 років 00 місяців 20 днів.

18.10.2023 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою щодо пенсійного забезпечення.

Відповідач листом №58188-46630/Г-01/8-0400/23 від 22.11.2023 року повідомив позивача про таке. 01.07.2023 року позивач призначено пенсію за вислугу років (27 років загальної вислуги, 23 календарних років) у розмірі 52% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до Закону №2262. Рекомендовано звернутись до уповноваженого структурного підрозділу, звідки позивача було звільнено.

Вважаючи протиправною відмову пенсійного органу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії згідно п. а ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням пільгової вислуги років у розмірі 70% грошового забезпечення з 01.07.2023 року, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ) визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Стаття 2 Закону №2262-ХІІ визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Приписами пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Приписами пункту «б» статті 12 Закону № 2262-XII визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до положень ст. 13 Закону №2262 пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

- особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони, Державному бюро розслідувань та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

- особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Таким чином, розміри пенсій за вислугу років, що призначені відповідно до пунктів «а» та «б» ст. 12 Закону №2262, є різними.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення спірних правовідносин діяв визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб.

Згідно з пунктом 2-1 Постанови №393 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393», для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Пункт 3 цієї постанови встановлює, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393», виходячи з положень статті 12 Закону №2262-XII, пунктів 1 та 2-1 Постанови №393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 постанови №393 визначає, що певні періоди, зокрема час проходження служби у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Отже, необхідною умовою для призначення пенсії згідно приписів пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII є наявність необхідної календарної вислуги років.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, вислуга років позивача станом на 29.06.2023 року у календарному обчисленні склала 23 роки 06 місяців 20 днів, що недостатньо для призначення пенсії за п. а ст. 12 Закону №2262-ХІІ.

Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається та позивачем не заперечується, що пенсію позивачу призначено згідно приписів саме пункту «б» статті 12 Закону № 2262-XII. Доказів призначення позивачу пенсії у відповідності до приписів пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII матеріали справи не містять.

Відтак, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною відмови відповідача позивачу у перерахунку раніше призначеної пенсії згідно пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII. Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі № 160/34342/23 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 23.01.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк