Справа № 500/6796/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/6796/24

21 січня 2025 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Іванько Олену Сергіївну звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту про звільнення ОСОБА_1 із військової служби від 26 серпня 2024 року як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у період воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з загибеллю рідного (повнорідного) брата під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану,

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт про звільнення ОСОБА_1 із військової служби від 26 серпня 2024 року та прийняти за наслідками його розгляду відповідне рішення,

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у період воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з загибеллю рідного (повнорідного) брата під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , солдат військової частини НОМЕР_1 , проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану, що введений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 брат позивача ОСОБА_2 загинув під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 30 липня 2024 року, сповіщенням сім`ї №84, лікарським свідоцтвом про смерть №26 від 19 липня 2024 року та довідкою про причину смерті від 19 липня 2024 року.

У зв`язку з наведеним на підставі пп. 15 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" 26 серпня 2024 року солдат ОСОБА_1 за допомогою поштового зв`язку "Укрпошта" звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення із військової служби через сімейні обставини.

Станом на дату звернення до Тернопільського окружного адміністративного суду із даною позовною заявою відповіді щодо результату розгляду рапорту ОСОБА_1 не отримано.

Ухвалою суду 18.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

06.12.2024 від відповідача до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Повідомляє, що військовою частиною НОМЕР_1 було отримано рапорт позивача від 26.08.2024 та зареєстровано 03.09.2024 за вхідним номером 24650.

Помічником командира військової частини з правової роботи - начальником юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , перед подачею рапорту позивача від 26.08.2024 на розгляд командиру військової частини НОМЕР_1 , було проведено перевірку даного рапорту та підстав для звільнення зазначених у рапорті на відповідність вимог законодавства.

За результатами перевірки рапорту від 26.08.2024, помічником командира частини з правової роботи - начальником юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , на рапорті позивача була накладена резолюція (правовий висновок) наступного змісту "Не погоджено. Рапорт подано не по команді, що суперечить статті 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, пункт 2 розділу І та пункт 3.4 Розділу III Наказу Міністерства оборони України від 06.08.2024 №531 "Про затвердження Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України". Крім цього, до рапорту долучено копії документів, що незавірені встановленому порядку. Також із наданих документів не вбачається, що ОСОБА_2 загинув під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, як цього вимагає пункт 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Після чого, даний рапорт було передано на розгляд командиру військової частини НОМЕР_1 .

06.09.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 було розглянуто рапорт позивача від 26.08.2024 (зареєстрований 03.09.2024 за вхідним номером 24650) та за результатами його розгляду було відмовлено позивачу у звільненні з військової служби та накладена резолюція "Повернути заявнику для оформлення встановленим чином".

Про результат розгляду рапорту позивача від 26.08.2024 було доведено уповноваженому представнику батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , де проходить військову службу позивач, для доведення результатів розгляду йому особисто та відповідно для усунення недоліків, про що свідчить резолюція на рапорті позивача про ознайомлення.

10.12.2024 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, а також заяву про зміну предмету позову:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не звільненні ОСОБА_1 із військової служби на підставі рапорту від 26 серпня 2024 року як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у період воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з загибеллю рідного (повнорідного) брата під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення, яким звільнити ОСОБА_1 з військової служби як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у період воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з загибеллю рідного (повнорідного) брата під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Ухвалою суду від 11.12.2024 заяву представника позивача про зміну предмету позову від 10.12.2024 прийнято до розгляду.

Встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов з урахуванням заяви про зміну предмету позову протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня отримання копії даної ухвали.

Відповідач своїм правом не скористувався та відзиву не подав.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 01.05.2024 №127 солдат ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді - водія-електрика 1 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів 1 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 .

Військовою частиною НОМЕР_1 було отримано рапорт позивача від 26.08.2024 про звільнення з військової служби відповідно до абзацу шістнадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та зареєстровано 03.09.2024 за вхідним номером 24650.

Підставою звільнення з військової служби вказано - близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану та повідомлено про загибель рідного брата ОСОБА_2 .

Додатками до рапорту долучено документи про родинні відносини: нотаріально засвідчені копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 ОСОБА_1 та свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 ОСОБА_2 .

Також долучені документи про обставини загибелі рідного брата: копії лікарського свідоцтва про смерть №26 від 19.07.2024 форма № 106/о, довідки про причину смерті (до форми №106/о №26), сповіщення сім`ї №84 від 22.07.2024 та свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 30.07.2024.

За результатами перевірки рапорту від 26.08.2024, помічником командира частини з правової роботи - начальником юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , на рапорті позивача була накладена резолюція наступного змісту "Не погоджую. Рапорт подано не по команді, що суперечить ст.14 Статуту внутрішньої служби в ЗСУ, п.233 Положення про проходження війс. служби, п.2 Розділу І та п.3.4 Розділу III наказу МОУ від 06.08.2024 №531. Крім того, до рапорту долучено копії документів, не завірені у встановленому порядку. Також із наданих д-тів не вбачається, що ОСОБА_2 загинув під час здійсн. заходів із забезпеч. нац. безпеки, як цього вимагає п.3 ч.12 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

06.09.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 розглянуто рапорт позивача від 26.08.2024 та накладена резолюція "Повернути заявнику для оформлення встановленим чином".

Не погоджуючись з бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не звільненні з військової служби військовослужбовця за сімейними обставинами на підставі абз.16 п.3 ч.12 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з частиною другою статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною третьою статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами частин першої, другої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За приписами статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991 №1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно з цим Указом мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Ці строки неодноразово продовжувалися аналогічними Указами Президента України та тривають до тепер.

Як встановлено судом позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 , що не заперечується сторонами.

26.08.2024 позивач звернувся до відповідача з рапортом, у якому просив звільнити його з військової служби відповідно до абз. 16 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з загибеллю рідного брата ОСОБА_2 під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Так, згідно з підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, під час дії воєнного стану, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема: якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану. (абзац шістнадцятий пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-XII).

Як слідує з матеріалів справи військовою частиною НОМЕР_1 було отримано вказаний вище рапорт позивача від 26.08.2024 та зареєстровано 03.09.2024 за вхідним номером 24650 .

Помічником командира військової частини з правової роботи - начальником юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , перед подачею рапорту позивача від 26.08.2024 на розгляд командиру військової частини НОМЕР_1 , було проведено перевірку даного рапорту та підстав для звільнення зазначених у рапорті на відповідність вимог законодавства.

За результатами перевірки рапорту від 26.08.2024, помічником командира частини з правової роботи - начальником юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , на рапорті позивача була накладена резолюція (правовий висновок) наступного змісту "Не погоджено. Рапорт подано не по команді, що суперечить статті 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, пункт 2 розділу І та пункт 3.4 Розділу III Наказу Міністерства оборони України від 06.08.2024 №531 "Про затвердження Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України". Крім цього, до рапорту долучено копії документів, що незавірені встановленому порядку. Також із наданих документів не вбачається, що ОСОБА_2 загинув під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, як цього вимагає пункт 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Після чого, даний рапорт було передано на розгляд командиру військової частини НОМЕР_1 .

06.09.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 розглянуто рапорт позивача від 26.08.2024 (зареєстрований 03.09.2024 за вхідним номером 24650) та за результатами його розгляду накладена резолюція "Повернути заявнику для оформлення встановленим чином".

Таким чином, в межах розгляду даної справи потребує дослідження питання щодо наявності у позивача права на звільнення з військової служби відповідно до абзацу шістнадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-XII.

Так, з наданих позивачем документів видно, що його рідний брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу по мобілізації 27.07.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 також проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_6 .

18.07.2024 призваний по мобілізації солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав бойове поранення. Термічні опіки обличчя грудної клітки, живота, обох сідничних ділянок, обох ділянок колінних суглобів II А- II В ст. до 70% при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме при виконанні бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_6 , поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 отримав бойове поранення поблизу спостережного пункту "КУБА" в результаті втручання FРV-дрону, про що свідчить довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 20.07.2024 №2360.

Як слідує з матеріалів справи у зв`язку із отриманим пораненням ОСОБА_2 проходив лікування в лікарні м. Дніпро та ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у лікарні, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №26 від 19 липня 2024 року, довідкою про причину смерті до форми №106/о №26 (причина смерті визначено мінно-вибухову травму (18.07.2024), опіки та опіковий шок).

Даний факт підтверджується також свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 30 липня 2024 року, сповіщенням сім`ї №84 від 22.07.2024 №7079.

Родинні відносини, а саме, що ОСОБА_1 , позивач по справі, та ОСОБА_2 є повнорідними братами стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 19.01.1991 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 14.03.1988 відповідно, де батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і батьками ОСОБА_2 є також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до підпункту 30 пункту 5 Додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 №170 (пункт 12.11. розділу ХІІ) перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються:

якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану:

документи, що підтверджують родинні зв`язки;

копія посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці або копія посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на підставі якої особі надано статус або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни, копія свідоцтва про смерть особи, документи, які підтверджують факт загибелі (смерті) під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану або копія рішення суду про оголошення особи померлою у порядку, визначеному Цивільним кодексом України;

витяг із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин або рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи померлою у порядку, визначеному Цивільним кодексом України.

Із долучених до рапорту документів можна встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану, як зазначено у сповіщенні сім`ї №84, лікарському свідоцтві про смерть №26 від 19.07.2024, довідці про причину смерті (до форми №106/о №26) та свідоцтві про смерть серія НОМЕР_2 від 30.07.2024.

Зокрема у сповіщенні сім`ї №84, направленому 22.07.2024 за №7079, вказано, що солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу по мобілізації 27.07.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер в лікарні №8 м. Дніпра 19.07.2024.

На думку суду надані позивачем документи підтверджують факт загибелі (смерті) що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану, що є підставою для звільнення позивача з військової служби на підставі абзацу шістнадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Також не відповідає дійсності твердження представника відповідача, що долучені до рапорту від 26.08.2024 документи про звільнення позивача з військової служби не були засвідченні належним чином, так як копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_8 від 14.03.1988 і копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 19.01.1991 завірено нотаріально приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П., інші документи містять відмітку "Згідно з оригіналом" підпис ОСОБА_1 , що відповідає нормам чинного законодавства.

Згідно з частиною сьомою статті 26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з пунктом 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом президента України №1153/2008 від 10.12.2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Пунктом 233 цього Положення передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Відповідно до статті 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника..

Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником. (пункт 31 Статуту ЗСУ)

Слід зазначити, що подання рапорту "по команді" означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, нерозгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.

Наказом Міністерства оборони України №531 від 06.08.2024, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.08.2024 за №1214/42559, затверджено Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України (надалі - Порядок №531).

Цей Порядок визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №531 з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, - до наступного прямого командира (начальника).

Пунктом 1 Розділу ІІ Порядку №531 визначено, що рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації.

Командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції. Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку. (пункт 2 Розділу ІІ Порядку №531)

Суд погоджується з твердженням представника відповідача, що рапорт позивачем подано не по команді, однак остаточне рішення за рапортом військовослужбовця про звільнення (чи відмову у звільненні) з військової служби має бути прийняте командиром Військової частини НОМЕР_1 , який наділений правом вирішувати питання по суті.

06.09.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 розглянуто рапорт позивача від 26.08.2024 про звільнення з військової служби та накладена резолюція "Повернути заявнику для оформлення встановленим чином".

Проте ця резолюція не містить відомостей, визначених у додатку 1 до Порядку №531, зокрема не зазначено правової підстави та обґрунтування, не вказано дати і час.

Таким чином командиром Військової частини НОМЕР_1 не прийнято рішення у встановленому законом порядку за результатом розгляду рапорту позивача від 26.08.2024, відтак допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у не належному розгляді рапорту ОСОБА_1 від 26.08.2024 про звільнення із військової служби як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у період воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з загибеллю рідного (повнорідного) брата під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

У свою чергу, відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту, є диспозитивним правом позивача. При цьому підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог, визначаються позивачем самостійно.

Необхідно також звернути увагу, що позивач просить зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у період воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з загибеллю рідного (повнорідного) брата під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, при цьому не подавши рапорту по команді.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути рапорт від 26.08.2024 про звільнення з військової служби ОСОБА_1 як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у період воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з загибеллю рідного (повнорідного) брата під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану та прийняти відповідне рішення.

При цьому суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява №387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не належному розгляді рапорту ОСОБА_1 від 26.08.2024 про звільнення з військової служби як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у період воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з загибеллю рідного (повнорідного) брата під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 26.08.2024 про звільнення з військової служби як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у період воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з загибеллю рідного (повнорідного) брата під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану та прийняти рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 21 січня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_9 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_10 ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.