Справа № 120/2169/24
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 січня 2025 р. Справа № 120/2169/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 звернувся її представник до Міністерства оборони України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивачки зазначив, що ОСОБА_1 звернулася із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю цивільного чоловіка ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час проходження військової служби у Збройних Силах України у період дії воєнного стану.

До вказаної заяви позивачка долучила необхідні для виплати такої допомоги документи, серед яких зокрема рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року у справі № 132/331/23, яким встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 06 березня 2017 року по 09 жовтня 2022 року.

Подану заяву разом із долученими до неї докусментами направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а в подальшому - до Міністерства оборони України.

Проте 19 грудня 2023 року комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 , оскільки відповідно до наданих документів заявниця не відноситься до одного з подружжя загиблого.

Представник позивачки вважає таке рішення відповідача протиправним, адже, на його думку, рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року у справі № 132/331/23 про встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 06 березня 2017 року по 09 жовтня 2022 року підтверджує те, що ОСОБА_1 була одним з подружжя ОСОБА_3 .

Тобто, на переконання представника позивачки, ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , а тому вважає, що слід визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 37/в від 19 грудня 2023 року, а також зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги.

Окрім того, в позовній заяві йшлося про необхідність залучення до участі у справі третіх осіб, а також про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, що розцінено як відповідні клопотання.

Також разом із позовною заявою подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою від 27 лютого 2024 року відкрито провадження в адміністративний справі, клопотання представника позивачки щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін задоволено частково та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою частково задоволено клопотання про витребування доказів та витребувано у Міністерства оборони України належним чином засвідчені копії заяви про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 та долучених до неї документів, що подавалися ОСОБА_1 . Також частково задоволено клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_2 . Встановлено позивачці дводенний термін з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для направлення третій особі копії позовної заяви з додатками та надання суду доказів такого направлення до початку розгляду справи по суті.

29 лютого 2024 року представником позивачки подано до суду докази направлення ОСОБА_2 позовної заяви з додатками.

11 березня 2024 року представником ІНФОРМАЦІЯ_3 подано до суду пояснення третьої особи, проте судом такі до уваги не беруться, оскільки суд відмовив у залученні цього органу військового управління до участі у справі як третьої особи.

18 березня 2024 року від Міністерства оборони України до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позовні вимоги обгрунтовані неправильним трактуванням положень Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки проживання однією сім`єю із загиблим військовослужбовцем не свідчить, що позивачка має офіційний статус дружини та належить до кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16-1 цього ж Закону.

Представник відповідача зазначив, що статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" гарантовано виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" призначення і виплата одноразової грошової допомоги здійснюється, зокрема, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Водночас перелік осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначений у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Як зазначає представник відповідача далі, відповідно до статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

При цьому стаття 21 Сімейного кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 27 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб.

Згідно зі статтею 36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, на переконання представника відповідача, виключно шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків у подружжя. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Посилання на рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року у справі № 132/331/23, яким встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 06 березня 2017 року по 09 жовтня 2022 року, не свідчить про наявність у позивачки права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, оскільки проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

При цьому право на отримання спірної допомоги має саме один із подружжя, відтак факт спільного проживання чоловіка і жінки не свідчить про те, що позивачка має офіційний статус дружини ОСОБА_3 .

За наведених обставин відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

18 березня 2024 року представником відповідача подано до суду витребувані ухвалою від 27 лютого 2024 року докази.

Також 18 березня 2024 року представником відповідача подано до суду клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

25 березня 2024 року представником ОСОБА_2 подано до суду письмові пояснення у справі, у яких не заперечує проти задоволення позовних вимог. У письмових поясненнях зазначено, що ОСОБА_2 підтверджує, що ОСОБА_1 була цивільною дружиною її сина ОСОБА_3 , який загинув під час захисту Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , та фактично перебувала на його утриманні. Разом із тим ОСОБА_1 за життя ОСОБА_3 організовувала і самостійно надавала волонтерську допомогу підрозділу, в якому проходив службу її чоловік, а після його загибелі займалась питанням збору документів на підтвердження його загибелі, допомагала встановлювати факт його загибелі (смерті).

Як зазначив представник третьої особи далі, після того, як відповідні документи про загибель (смерть) ОСОБА_3 були передані до Міністерства оборони України з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 міністерство прийняло рішення про виплату 1/2 частки розміру одноразової грошової допомоги, передбаченої в статтею 16-1 Закону Україну "Про соціальний і правовий статус захист військовослужбовців та членів їх сімей", лише ОСОБА_2 , попри те, що ОСОБА_1 відмовлено у виплаті іншої половини вищевказаної допомоги.

На переконання представника третьої особи, очевидно, що позиція Міністерства оборони України є взаємосуперечливою, адже в разі відмови в призначенні і виплаті ОСОБА_1 частки розміру одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16-1 Закону Україну "Про соціальний і правовий статус захист військовослужбовців та членів їх сімей", вона в цілому підлягала призначенню і виплаті ОСОБА_2 .

Той факт, що Міністерство оборони України досі не призначило і не виплачує ОСОБА_2 весь розмір одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16-1 Закону Україну "Про соціальний і правовий статус захист військовослужбовців та членів їх сімей", вказує на те, що відповідач погоджувався з наявністю прав на призначення і виплату іншої частки саме ОСОБА_1 .

Таким чином, представник третьої особи вважає, що пред`явлений ОСОБА_1 адміністративний позов є обґрунтованим, а прийняте відповідачем рішення, що оскаржується, суперечить законодавству.

На думку представника ОСОБА_2 , відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення внаслідок невірного застосування положень законодавства, зокрема його дії в часі та без врахування правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Представник ОСОБА_2 зазначив, що його довірителька погоджується з тим, що ОСОБА_1 також має право на отримання частки розміру одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16-1 Закону Україну "Про соціальний і правовий статус захист військовослужбовців та членів їх сімей".

За наведених обставин, на переконання представника третьої особи, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

21 березня 2024 року представником позивачки подано відповідь на відзив, у якій додатково наведені аргументи щодо задоволення позовних вимог. У такій йдеться про те, що у відзиві на позов відповідач стверджує про те, що позивачка не має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий статус захист військовослужбовців та членів їх сімей", адже не має офіційного статусу дружини, а тому не належить до кола осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий статус захист військовослужбовців та членів їх сімей". Проте, як зазначає представник позивачки, у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий статус захист військовослужбовців та членів їх сімей" відсутнє словосполучення "офіційний статус дружини", натомість вжито поняття "одного з подружжя" як особу, яка має право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

Окремо представник позивачки звернув увагу на те, що питання права дружин, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу із загиблими військовослужбовцями на отримання передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий статус захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразової грошової допомоги, має значний суспільний інтерес і виняткове значення для позивачки. Так, з метою уникнення різних трактувань положень законодавства 09 грудня 2023 року прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги", яким частину 4 статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий статус захист військовослужбовців та членів їх сімей" викладено в новій редакції, якою встановлено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, в тому числі, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Тобто, на переконання представника позивачки, внесені до Закону України "Про соціальний і правовий статус захист військовослужбовців та членів їх сімей" зміни встановлюють право ОСОБА_1 на виплату спірної одноразової грошової допомоги.

За таких обставин представник позивачки вкотре наголосив на обгрунтованості вимоги щодо виплати його довірительці одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3

27 березня 2024 року представником відповідача подано до суду письмові заперечення щодо наведених у відповіді на відзив міркування, у яких наполягає на безпідставності заявлених позовних вимог. Зокрема вказує, що відповідно до статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції Закону № 2489-IX, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

На переконання представника відповідача, згідно з наданими документами ОСОБА_1 не відноситься до одного з подружжя загиблого військовослужбовця. В свою чергу, рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року у справі № 132/331/23, яким встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 06 березня 2017 року по 09 жовтня 2022 року, не свідчить про наявність права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, оскільки проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Окремо представник відповідача зазначив, що посилання представника позивачки на приписи Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги" є безпідставним, оскільки відповідно до пункту 2 розділу II (Прикінцеві та перехідні положення) цей Закон застосовується до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності та пов`язані з призначенням та отриманням одноразової грошової допомоги для дітей загиблої (померлої) особи, зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті, за умови що одноразова грошова допомога не призначалася жодній із осіб, які мали право на отримання такої допомоги.

Ухвалою суду від 24 січня 2025 року клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третьої особи та про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 11 січня 2023 року у справі № 132/55/23 встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт загибелі (смерті) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця міста Луганськ, військовослужбовця утвореного відповідно до Законів України військового формування, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, у віці 52 роки в місті Бахмут Донецької області, який на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 52 років в місті Бахмут Донецької області, про що 13 січня 2023 року складено відповідний актовий запис № 30.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року у справі № 132/331/23 встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 06 березня 2017 року по 09 жовтня 2022 року.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 липня 2023 року № 188 солдата ОСОБА_3 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю та направлено документи для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Смерть пов`язана із захистом Батьківщини. Цим же наказом вирішено виплатити матері ОСОБА_2 належне грошове забезпечення та додаткову винагороду.

08 вересня 2023 року ОСОБА_2 (мати загиблого) та ОСОБА_1 звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Листом від 08 вересня 2023 року вих. № 952/9/9160 ІНФОРМАЦІЯ_3 направив на адресу Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України висновок, у якому йдеться про наявність права на отримання такої допомоги у матері загиблого ОСОБА_2 . Проте також зазначено, що цивільна дружина загиблого ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19 грудня 2023 року № 380/168, комісія, розглянувши подані документи, дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 1/2 частини від 15 000 000 гривень, тобто в сумі 7 500 000 гривень матері загиблого солдата ОСОБА_3 ОСОБА_2 .

Іншим витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19 грудня 2023 року № 37/с, підтверджується те, що комісія, розглянувши подані документи, дійшла висновку відмовити в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , яку відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року у справі № 132/331/23 визнано такою, що спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із загиблим ОСОБА_3 в період з 06 березня 2017 року до 09 жовтня 2022 року. оскільки відповідно до статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на дату смерті військовослужбовця) право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Водночас згідно з поданими документами заявниця не належить до одного з подружжя загиблого. У вказаному протоколі зазначено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 08 вересня 2023 року № 7 інформація щодо актового запису про шлюб ОСОБА_3 відсутня.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд враховує наступне.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно зі статтями 1, 1-2, 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Статтею 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції Закону № 2489-IX від 29 липня 2022 року; саме в такій редакції була чинною норма станом на дату прийняття оскаржуваного рішення) передбачалося, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення)".

Отже, в розумінні статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній станом на день прийняття оскаржуваного рішення) право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги маюли батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Відповідно до пунктів 1, 6, 7, 8, 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Згодом Законом України № 3515-IX від 09 грудня 2023 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги", який набрав чинності 29 березня 2024 року, статтю 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" викладено в такій редакції:

"Стаття 16-1. Особи, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги

1. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

2. За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках.

Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження.

3. У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках.

4. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:

- діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;

- вдова (вдівець);

- батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

- внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

- жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;

- утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом "а" частини 1 статті 16 як в редакції Закону № 2489-IX від 29 липня 2022 року, так і в редакції Закону № 3515-IX від 09 грудня 2023 року передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168 від 28 лютого року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі - Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 (у первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 2 Постанови №168 (у первинній редакції) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

У подальшому до Постанови № 168 неодноразово вносилися зміни.

Так, постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168" № 400 від 01 квітня 2022 року, яка набрала чинності 02 квітня 2022 року та застосовується з 24 лютого 2022 року, пункт 2 Постанови № 168 після абзацу першого доповнено новими абзацами другим - шостим такого змісту:

"Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Державні органи, які зазначені у пункті 1 цієї постанови, мають право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).".

Пунктом 2 Постанови № 168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 09 серпня 2023 року, яка набрала чинності 11 серпня 2023 року) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Державні органи, які зазначені у пунктах 1-1-2 цієї постанови, мають право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку державного сектору, зазначеного одержувачем у заяві.

Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд установив, що рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 11 січня 2023 року у справі № 132/55/23 встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт загибелі (смерті) військовослужбовця ОСОБА_3 під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в місті Бахмут Донецької області.

Іншим рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року у справі № 132/331/23 встановлено юридичний факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 06 березня 2017 року по 09 жовтня 2022 року.

08 вересня 2023 року ОСОБА_1 як жінка, яка спільно проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , звернулася до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19 грудня 2023 року № 37/с, підтверджується те, що комісія, розглянувши подані документи, дійшла висновку відмовити в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , яку відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року у справі № 132/331/23 визнано такою, що спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із загиблим ОСОБА_3 в період з 06 березня 2017 року до 09 жовтня 2022 року. оскільки відповідно до статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на дату смерті військовослужбовця) право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Водночас згідно з поданими документами заявниця не належить до одного з подружжя загиблого. У вказаному протоколі зазначено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 08 вересня 2023 року № 7 інформація щодо актового запису про шлюб ОСОБА_3 відсутня.

Відтак ключовим для правильного вирішення цієї справи є встановлення факту, чи мала ОСОБА_1 право на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю під час захисту Батьківщини ОСОБА_3 , з яким відповідно до судового рішення вона спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 06 березня 2017 року до 09 жовтня 2022 року, і чи діяв відповідач в спосіб, що передбачений законом, приймаючи рішення від 19 грудня 2023 року про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги.

Так, суд уже наголошував на тому, що на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення (19 грудня 2023 року) стаття 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" діяла в редакції Закону № 2489-IX від 29 липня 2022 року, якою передбачалося, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Згодом Законом України № 3515-IX від 09 грудня 2023 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги", пункт 1 статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" викладено в такій редакції: "У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті".

Водночас Законом України № 3515-IX від 09 грудня 2023 року до пункту 4 статті 16-1 Закону № 2011-XII також внесено зміни, якими передбачено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать зокрема жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

З огляду на таке правове регулювання слід виснувати, що право на отримання одноразової грошової допомоги в редакції Закону № 2489-IX від 29 липня 2022 року мав один з подружжя, який не одружився вдруге, а в редакції Закону № 3515-IX від 09 грудня 2023 року - таке право має в тому числі й жінка, з якою загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Тобто, Законом № 3515-IX від 09 грудня 2023 року, яким внесено зміни зокрема і до пункту 4 статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", розширено перелік осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, та включено до такого переліку зокрема і жінку загиблого військовослужбовця, з яким остання проживала однією сім`єю, але не перебувала у шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Разом із тим відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3515-IX від 09 грудня 2023 року цей Закон набирає чинності через три місяці з дня його опублікування, крім пункту 3 цього розділу, який набирає чинності з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Як свідчать відомості із офіційного сайту Верховної Ради України (посилання - https://zakon.rada.gov.ua/laws/card/3515-20) Закон № 3515-IX від 09 грудня 2023 року опубліковано в офіційному виданні "Голос України" 29 грудня 2023 року, а тому днем набрання чинності цим Законом слід вважати 29 березня 2024 року.

Водночас оскаржуване у цій справі рішення прийнято комісією Міністерства оборони України 19 грудня 2023 року, тобто за часу дії статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції Закону № 2489-IX від 29 липня 2022 року, яка чітко передбачала, що право на отримання одноразової грошової допомоги мав один з подружжя, який не одружився вдруге.

За таких обставин відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19 грудня 2023 року № 37/с, оскільки на час прийняття такого рішення відповідач діяв в межах та у спосіб, що передбачені чинним на той час законодавством.

Іншими словами, неможливо скасовувати рішення суб`єкта владних повноважень у разі його відповідності вимогам чинного законодавства на день прийняття такого рішення навіть за умови, що в подальшому до законодавства внесено зміни, згідно з якими у позивачки виникло право на отримання одноразової грошової допомоги.

Таким чином, суд доходить висновку, що рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19 грудня 2023 року № 37/с, є правомірним, адже на день прийняття такого рішення чинним законодавством не передбачалося право на отримання одноразової грошової допомоги жінкою військовослужбовця, яка не перебувала з ним шлюбі, але спільно проживала (за умови, якщо такий факт встановлено рішенням суду), а тому в задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Водночас варто звернути увагу на те, що позивачка не позбавлена можливості звернутися із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України за чинної редакції статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", якою передбачено право жінки військовослужбовця, яка не перебувала з ним шлюбі, але спільно проживала (за умови, якщо такий факт встановлено рішенням суду) на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі такого військовослужбовця під час захисту Батьківщини.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані представника позивачки, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, а також відсутністю доказів понесення сторонами судових витрат питання про відшкодування таких не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 )

Відповідач: Міністерство оборони України (місцезнаходження: 03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 00034022)

Повний текст рішення суду складено 24.01.2025

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович