Справа № 640/8061/20
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8061/20 Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Сорочка Є.О.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 р. заяву ОСОБА_1 від 15.04.2024 про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у порядку ст. 383 КАС України залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву, подану у порядку ст. 383 КАС України повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.12.2024 поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з апеляційною скаргою, відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22.01.2025.

У судовому засіданні апелянт вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що покладені на відповідача зобов`язання щодо виконання рішення суду у справі виконано.

Натомість, апелянт вважає висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк, є формальними, ухвалені з порушенням норм Конституції України, норм КАС України, який визначає систему процесуальних засобів, які адміністративні суди вправі застосовувати для забезпечення своєчасного, точного, неухильного та повного виконання судового рішення. Важливою конституційною гарантією забезпечення обов`язковості судового рішення, є судовий контроль за його виконанням.

Колегією суддів досліджено таке.

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала адміністративна справа № 640/8061/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії за вислугу років на підставі довідки, виданої Офісом Генерального прокурора від 02 березня 2020 року за № 21-220-зп;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивачу на підставі виданої Офісом Генерального прокурора довідки від 04 червня 2020 року № 21-1148-зп відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення позивачу пенсії) без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 26 березня 2020 року;

- відшкодувати моральну шкоду, пов`язану з неправомірними діями відповідача у зв`язку з відмовою у проведенні перерахунку пенсії позивачу за вислугу років на підставі довідки, виданої Офісом Генерального прокурора від 02 березня 2020 року за №21-220-зп у сумі 300000, 00 грн за рахунок коштів Державного бюджету України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2021 в адміністративній справі № 640/8061/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії за вислугу років на підставі довідки, виданої Офісом Генерального прокурора від 02 березня 2020 року за №21-220-зп; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі виданої Офісом Генерального прокурора довідки від 04 червня 2020 року № 21-1148-зп відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення позивачу пенсії) без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 26 березня 2020 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2022 року у задоволенні заяви позивача щодо ухвалення додаткового судового рішення відмовлено. В ухваленні додаткового рішення суду відмовлено.

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява від позивача про ухвалення додаткового судового рішення, відповідно до якої останній просить суд ухвалити додаткове судове рішення, яким скасувати будь-які обмеження на перерахунок пенсії позивачеві, у тому числі без обмеження її середньомісячного заробітку на підставі виданої Офісом Генерального прокурора довідки від 04 червня 2020 року №21-1148-зп відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення позивачу пенсії) без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 26 березня 2020 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок на виплату заборгованості по пенсії позивачеві та виплатити повну суму заборгованості у сумі 902 484, 21 грн., починаючи з 26 березня 2020 року протягом одного місяця з дати набрання додатковим судовим рішенням законної сили.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.05.2022 суд залишив без задоволення заяву ОСОБА_1 від 25.05.2022 про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у порядку ст. 383 КАС України.

Окружним адміністративним судом міста Києва, з метою звернення вказаного вище судового рішення до примусового виконання, видано виконавчі листи від 24.11.2021 у справі № 640/8061/20.

У подальшому, адміністративну справу № 640/8061/20 на виконання положень пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-ІХ надіслано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

На адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача, в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій заявник просив суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати заборгованості по пенсії позивача, починаючи з 25.03.2020; зобов`язати відповідача виплатити кошти у розмірі 902484,21 грн.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не у повній мірі виконало рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2021 у справі № 640/8061/20, а саме, не виплатило позивачу заборгованості пенсії, починаючи з 26.03.2020 у розмірі 902484,21 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що КАС України, визначає систему процесуальних засобів, які адміністративні суди вправі застосовувати для забезпечення своєчасного, точного, неухильного та повного виконання судового рішення.

Узагальнюючи загальні аспекти/критерії захисту права на розгляд справи та виконання судового рішення, слід виходити з того, що: 1) засіб є ефективним, якщо його можна використати для прискорення ухвалення рішення судом, що розглядає справу; 2) найбільш ефективними є засоби, спрямовані на попередження, а не на компенсацію за затримку розгляду справи чи виконання судового рішення; 3) поєднання пришвидшувального та компенсаторного засобів захисту є найкращим варіантом тощо.

Аналіз положень КАС України, дає підстави виокремити такі основні процесуальні засоби, за допомогою яких адміністративний суд забезпечує належне виконання судового рішення, яке набрало законної сили: 1) роз`яснення судового рішення (ст. 254); 2) судовий контроль за виконанням судового рішення (ст. ст. 382, 383); 3) заміна сторони виконавчого провадження (ст. 379); 4) поновлення пропущеного з поважних причин строку пред`явлення виконавчого листа до виконання (ст. 376); 5) відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, зміна чи встановлення способу і порядку виконання (ст. 378); 6) зупинення виконання судових рішень лише у виключних випадках (ст. 375); 7) застосування як преюдиційних обставин, встановлених у судовому рішенні, що набуло законної сили, під час судового розгляду іншої справи (частини четверта - сьома ст. 78) тощо.

Стосовно сутності судового контролю, колегія суддів звертає увагу на тому, що ст. ст. 382-383 КАС України, визначено такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування, є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.

Колегія суддів наголошує на тому, що судовий контроль допускається лише в частині та обсязі резолютивної частини рішення суду, яке підлягає виконанню, при цьому, на даній стадії, не допускається доповнення/зміна/розширення рішення суду та його зобов`язальної частини.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2021 в адміністративній справі № 640/8061/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі виданої Офісом Генерального прокурора довідки від 04 червня 2020 року № 21-1148-зп відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення позивачу пенсії) без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 26 березня 2020 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Апеляційна скарга на рішення суду позивачем не подавалась.

Тобто, як правильно зауважив суд першої інстанції в ухвалі від 06.06.2024, предметом позову у даній справі були саме обставини щодо проведення перерахунку позивачу пенсії.

Залученим до матеріалів справи копії розпорядження від 25.11.2021, підтверджено, що рішення суду від 28.05.2021 у справі № 640/8061/20 було виконано в межах резолютивної частини ухвали, зокрема відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі виданої Офісом Генерального прокурора довідки від 04 червня 2020 року № 21-1148-зп відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення позивачу пенсії) без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 26 березня 2020 року. При цьому, виплату пенсії за вислугу років в новому розмірі 64045,20 грн проведено в грудні 2021 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що рішення суду фактично виконане відповідачем у спосіб, визначений судовим рішенням.

Водночас, щодо виплати заборгованості за період з 26.03.2020 по 30.11.2021 у розмірі 902484 грн. 21 коп., яка виникла внаслідок перерахунку, відповідні правовідносини не були предметом судового розгляду у справі № 640/8061/20, а тому, за відсутності такого предмету спору таке не може бути предметом розгляду заяви саме в порядку ст. 383 КАС України у цій справі.

Правовідносини, що виникли внаслідок здійсненого перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду в даній справі, є новими правовідносинами, які пов`язуються з бездіяльність/діями відповідача щодо невиплати (чергою виплати заборгованості), яке регулюється законодавством, що не досліджувалось судом під час розгляду даного спору по суті, з огляду на що, позивач не позбавлений можливості оскаржити такі дії відповідача в судовому порядку.

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у спірних відносинах, відсутні протиправні рішення, дії чи бездіяльність відповідача щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2021 в адміністративній справі № 640/8061/20 з огляду на ту обставину, що резолютивною частиною зазначеного рішення покладено на відповідача обов`язок саме з проведення перерахунку пенсії. При цьому, резолютивна частина рішення не містить зобов`язання щодо здійснення виплати заборгованості позивачу.

Крім того, підлягає врахуванню й те, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 19.05.2022 у даній справі суд відмовив у задоволенні заяви позивача щодо ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просив в тому числі зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок на виплату заборгованості по пенсії позивачеві та виплатити повну суму заборгованості у сумі 902484, 21 грн, починаючи з 26 березня 2020 року протягом одного місяця з дати набрання додатковим судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 6 статті 383 КАС України, встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів висновує, що відповідачем було здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки, тобто, як правильно констатував суд першої інстанції, рішення суду виконано у відповідності до резолютивної частини.

Доводи апеляційної скарги в даній справі не спростовують того, що відповідача не було зобов`язано здійснити виплату заборгованості по пенсії, вказане, пов`язується новими правовідносинами, що виникли за наслідком перерахунку пенсії позивача на підставі рішення суду. Відповідач у листі від 04.02.20222 не заперечує наявність заборгованості в сумі 902484,21 грн, яка виникла внаслідок обчислення на виконання судового рішення, проте, питання наявності/відсутності виділених коштів на ці цілі та черговість погашення заборгованості, не досліджувалось судом під час розгляду цього спору, тому і судовий контролю в цій частині виходить за межі спору та резолютивної частини рішення суду, та вимагає дослідження нових обставин та застосування законодавства, яке не досліджувалось під час вирішення спору, зокрема, щодо порядку виплати заборгованості по пенсії внаслідок її перерахунку та правомірність формування черговості такої виплати.

Окремо, колегія суддів зазначає про те, що вирішуючи питання щодо визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, вчиненими на виконання рішення суду, суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, а тому процесуальна процедура вирішення питання протиправності дій/бездіяльності відповідача у справі суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст/обсяг цього судового рішення.

Тож, заява позивача про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі, не підлягає задоволенню.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість її доводів та відсутність підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено порушення норм процесуального права судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, у її задоволенні необхідно відмовити, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови складено 22.01.2025.