Справа № 466/11257/24
Суддя: Бікезіна О. В.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2025 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Страхоцької Т.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Шевчик Юлії Юріївни, Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Шевчик Юлії Юріївни, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Позовна заява мотивована тим, що постановою серії ЕНА №3385188 від 01.11.2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП за те, що 01 листопада 2024 року приблизно о 01:10 год. в місті Львів по вул. Ряснянська, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись із неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п. 2.9. Правил дорожнього руху України (керування водієм ТЗ з номерним знаком перевернутим чи не освітленим).

Вказаною постановою стосовно позивача застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 1190,00 грн. Позивач вважає таку постанову незаконною, оскільки: в оскаржуваній постанові помилково зазначено місце (населений пункт), у якому мала місце подія (начебто зафіксоване порушення ПДР); автомобіль, яким керував позивач, на час звернення та перевірки в нього працівником патрульної поліції документів, був запаркований (стояв та не рухався) біля будинку у якому позивач проживає. Позивач пояснив інспектору поліції що нещодавно отримав автомобіль у користування від іншого водія ОСОБА_2 у справному стані (з працюючою підсвіткою номерного знаку) та вказаний водій може це підтвердити. Позивач починав рух вказаного автомобіля зі справною підсвіткою номерних знаків і якщо можливо підсвітка перестала працювати під час руху автомобіля (відійшов контакт), то це могло статися через нерівність дорожнього покриття на автодорозі Львів-Брюховичі, тож у разі виявлення несправності її буде усунено. Позивач додав, що автомобіль 2006 року випуску і на його інформаційному табло не висвітлюється позначення «несправність освітлення». Порушено вимоги статей 251, 268 КУпАП щодо доказів вчинення правопорушення та ненадання таких доказів інспектором поліції за клопотанням позивача для ознайомлення. Порушено право позивача на захист його прав відповідно до ст. 271 КУпАП, а саме право на надання (за клопотанням позивача) правової допомоги захисника (адвоката) під час розгляду інспектором поліції справи про адміністративне правопорушення. Безпідставно відхилено клопотання позивача про перенесення розгляду справи у зв`язку з триваючою комендантською годиною та можливістю адвоката прибути на місце розгляду адміністративної справи після її закінчення. Порушення вимог статей 245,280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зобов`язання посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні тощо. Інспектор поліції не дослідила склад адміністративного правопорушення, а саме його суб`єктивну сторону, обов`язковою ознакою якої є вина, яка має бути доведена. А також відсутність умислу.

За таких обставин позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у зв`язку з чим просить скасувати постанову, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити (а.с.2-5).

Ухвалою судді Шевченковського районного суду м. Львова від 13 листопада 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 переданий до Самбірського міськрайонного суду Львівської області за зареєстрованим місцем проживання позивача (а.с.10).

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити зв правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 17).

24.12.2024 року до суду надійшов відзив від представника відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (за довіреністю) Терлецького А.З., в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі, просив у позові відмовити. Зазначив, що з викладеними у позовній заяві доводами позивача не погоджується, оскаржувана постанова винесена із дотриманням норм матеріального та процесуального права. Інспектор поліції чітко спостерігав факт допущеного позивачем порушення ПДР та був зобов`язаний відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом зупинення ТЗ під керуванням позивача. Працівники поліції з дотриманням ст.ст. 278, 279 КУпАП та Інструкції №1395 від 07.11.2015, представилися, пояснили позивачеві причину зупинки та почали з`ясовувати всі необхідні обставини для початку розгляду справи по суті. Під час розгляду справи позивача було ознайомлено із ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеоматеріалами із нагрудного відеореєстратора інспектора поліції.

В обґрунтування своїх доводів представник відповідача послався на норми Закону України «Про національну поліцію», Кодексу про адміністративні правопорушення, Правил дорожнього руху України, на судову практику Шостого апеляційного адміністративного суду, Верховного Суду та Європейського суду з прав людини.

До свого відзиву представник відповідача додав копію довіреності та DVD-R диск із відеозаписами з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції. (а.с. 26-27).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні року підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, наполягав, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо наявності його вини у вчиненні зазначеного правопорушення.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник відповідача у судове засідання не з`явився, у наданому суду відзиві просив розглянути справу без його участі, відмовити у задоволенні позову (а.с.25).

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, вислухавши пояснення позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Судом встановлено, що інспектором I взводу 3 роти 2 батальону Управління патрульної поліції у Львівській області, старшим лейтенантом поліції Шевчик Ю.Ю. 01 листопада 2024 року винесено постанову серії ЕНА №3385188 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190,00 грн. (а.с. 6).

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 01 листопада 2024 року приблизно о 01:10 год. в місті Львів по вул. Ряснянська, 6, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_1 , рухався із неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п.2.9. Правил дорожнього руху України (керування водієм транспортним засобом з номерним знаком перевернутим чи не освітленим), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. (а.с. 6).

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3385188 від 01 листопада 2024 року, незаконною (протиправною) у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та недоведеністю відповідачем факту вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Так, відповідно до ч. 1, 2 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50- 55 рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Також у справі "Надточій проти України" (рішення від 15.05.2008 р., заява № 7460/03) ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності орган (посадова особа) має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

У відповідності до ч. ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами, далі Правила)

Розділом 2 Правил передбачені обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Так, згідно підпункту в) пункту 2.9. Правил, водієві забороняється:

- керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

- не належить цьому засобу;

- не відповідає вимогам стандартів;

- закріплений не в установленому для цього місці;

- закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

- неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Адміністративним правопорушенням, згідно ч. 1 ст. 121-3 КУпАП визнається керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 01 листопада 2024 року приблизно о 01:10 год. в місті Львів по вул. Ряснянська, 6, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_1 , рухався із неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п.2.9. Правил дорожнього руху України (керування водієм транспортним засобом з номерним знаком перевернутим чи не освітленим), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. (а.с. 6).

Позивач ОСОБА_1 заперечує факти, викладені у постанові інспектора поліції, зокрема що він рухався із неосвітленим номерним знаком, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_1 .

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно правовій позиції Верховного Суду, викладеній у Постанові від 26.04.2018 у справі № 338/855/17 зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено саме на відповідача. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі N 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі N 295/3099/17.

Відповідачем в якості доказів по справі надано DVD-R диск з відеозаписом (а.с. 27).

На досліджених судом викладених (розміщених) на вказаному DVD-R диску відео-файлах Clip-0, Clip-1, Clip-2 зафіксовано: запаркований біля будинку транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_1 , який стоїть з вимкненим двигуном; процес спілкування інспектора поліції з Яремко Н.С., та процес складання інспектором поліції постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. При цьому на вказаних відеофайлах відсутній запис руху вказаного автомобіля із неосвітленим номерним знаком.

Таким чином, судом встановлено, що на вказаних відеофайлах відсутні фактичні дані, а саме інформація (відомості), яка (які) свідчить про порушення ОСОБА_1 п. 2.9. Правил дорожнього руху України (керування водієм транспортним засобом з номерним знаком перевернутим чи не освітленим).

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. (п. 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВС від 18.12.2018 №1026).

Також, відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (розділ ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВС від 18.12.2018 №1026).

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь ( ст. 62 Конституції України).

Відсутність в матеріалах справи доказу, який би підтвердив факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови (постанова Верховного Суду України від 23.10.2019 у справі №357/10134/17).

Також, факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (постанова ВС від 15.03.2019 № 686/11314/17).

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (постанова ВС від 27.06.2019 у справі №560/751/17).

Також суд враховує, що згідно висновку службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими відділу поліції №1 Львівського РУП №1 у Львівській області від 03.12.2024 року в діях капітана поліції ОСОБА_1 порушень не встановлено.

Відповідно до п. 3) ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3385188 від 01 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ОСОБА_3 при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 605,60 грн. (а.с.6).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду та в судовому засіданні не просив відшкодувати йому понесені судові витрати.

Отже, враховуючи такий принцип адміністративного судочинства як диспозитивність, понесені судові витрати позивачем при ухваленні рішення не відшкодовуються.

Керуючись статтями 77, 94, 139, 241-247, 250-251, 268-272, 286, 295 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3385188 від 01 листопада 2024 року, винесену інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Шевчик Ю.Ю. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено копію рішення після його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 79053, Львівська область, Львівський район, м. Львів,

вул. Перфецького, 19, код ЄДРПОУ відсутній.

Повний текст рішення виготовлений 21.01.2025 року.

Суддя