Справа № 580/12265/24
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 січня 2025 року Справа № 580/12265/24

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Каліновська А.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати рішення Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 № 26 від 28.11.2024 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки за результатами розгляду заяви від 26.11.2024 про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію як особі, яка має одного з батьків з інвалідністю II групи протиправним;

- зобов`язати Комісію з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 з дотриманням порядку, меж, строку та способу повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.11.2024 про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію як особі, яка має одного з батьків з інвалідністю II групи та прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 відстрочку від призову під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20.01.2025 представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій він просить заборонити ІНФОРМАЦІЯ_3 вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 на військову службу по мобілізації до набрання законної сили рішення у справі № 580/12265/24. Обґрунтовуючи заяву про забезпечення зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу була видана довідка від 29.08.2024 за № 2429, якою надано відстрочку від призову по мобілізації на особливий період на підставі п. 13 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» строком до 09.11.2024. На 17.11.2024, після закінчення дії відстрочки, ІНФОРМАЦІЯ_5 була надана повістка для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. 17.11.2024 ОСОБА_1 з`явився в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_6 за вказаною повісткою. В той день йому була надана повістка на інший день. 26.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявою про оформлення відстрочки на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 28.11.2024 ОСОБА_1 було надано повідомлення, відповідно до якого вказано, що комісією прийнято рішення № 26 від 28.11.2024, яким відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу у зв`язку із недоведеністю потреби у догляді та утриманні матері. 27.12.2024 ОСОБА_1 знову з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_6 . В цей день була видана ще одна повістка для уточнення даних, за якою необхідно було з`явитися 10.01.2025. 10.01.2025 ОСОБА_1 повторно відправив заяву про оформлення відстрочки та з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 16.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 було надано повідомлення за № 510, що за розглядом повторної заяви про оформлення відстрочки прийнято рішення від 16.01.2025 за № 2, яким відмовлено у наданні відстрочки на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Отже, ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснюються неодноразові заходи щодо мобілізації ОСОБА_1 , що в подальшому унеможливить виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог. Крім того, вказані дії уповноважених осіб свідчать про їх протиправність, так як знаючи про наявність судового спору, здійснюються неодноразові дії щодо мобілізації ОСОБА_1 . Якщо позивача буде призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами пунктів 2, 3 статті 154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову не вбачається, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних обставин, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Позивач вважає, що без вжиття заходів забезпечення позову мобілізаційні заходи відносно нього будуть завершені, в силу чого рішення суду у цій справі не поновить його порушені права, оскільки позивач вже отримав повістку, якою його зобов`язано з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно копії повістки від 27.12.2024 №3/3346 позивачу належало з`явитися 03.01.2025 о 10 год. 30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою уточнення персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними ЄДРВ.

Тобто, враховуючи приписи повістки, заявнику потрібно було з`явитися до територіального центру комплектування 03.01.2025, натомість представник позивача через «Електронний суд» звернувся із заявою про забезпечення позову лише 20.01.2025, після спливу строку дати.

Отже, вимоги повістки вичерпали свою дію, а правові наслідки не виконання вимог повістки не є предметом розгляду даної справи.

Крім того, слід зазначити, що повістка, на яку посилається заявник, є лише засобом оповіщення військовозобов`язаної особи для її прибуття на вказану дату до територіального центру комплектування, та не має обов`язкового наслідку залучення до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Обов`язок військовозобов`язаної особи з`явитись за викликом до відповідного територіального центру комплектування встановлений Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відтак твердження заявника, визначені у заяві як обґрунтування необхідності вжиття забезпечення позову, сформульовані як можливість/ймовірність, які ґрунтуються тільки на припущеннях. Проте рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Отже заявником не зазначено обґрунтованих обставин та не надано належних доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також заявником не зазначено обґрунтованих обставин та не надано належних доказів щодо наявності очевидних ознак протиправної бездіяльності відповідача та порушення прав, свобод або інтересів заявника.

Наведене свідчить про відсутність підстав, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання даного рішення суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Копію ухвали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, що передбачені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, що передбачені ст.ст.295 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА