Справа № 160/3329/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/3329/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 року (головуючий суддя Букіна Л.Є.)

в адміністративній справі №160/3329/21 за позовом ОСОБА_2 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05.03.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/3329/21, з ОСОБА_2 , який помер, на правонаступника - ОСОБА_1 . Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/3329/21, з ОСОБА_2 на правонаступника - ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявник може звернутись з позовною заявою до суду з питанням виплати недоотриманих за життя померлого спадкодавця сум на виконання рішення від 07.05.2021 у справі №160/3329/21 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з наданням необхідних документів, визначених законом.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , через представника, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Зазначає, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що за таких обставин ОСОБА_1 має право на успадкування суми пенсійних виплат, що були нараховані за життя померлому, проте залишилися недоодержаними ним у зв`язку з його смертю. Розмір заборгованості склав 211 379,28грн. Посилається на статтю 379 КАС України як на підставу для заміни стягувача у виконавчому листі.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення (ухвали про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження), колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

При цьому, статтею 379 КАС України передбачена заміна сторони виконавчого провадження.

Так, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником (ч.1).

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.4).

Отже, статтею 379 КАС України передбачена заміна сторони виконавчого провадження.

Зазначена норма кореспондується зі статтею 52 КАС України, яка передбачає процесуальне правонаступництво, при якому усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Слід зазначити, що процесуальне правонаступництво на стадії виконання судового рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб, воно полягає у переході прав та обов`язків від одного суб`єкта до іншого з відповідною відмовою від тих же вимог до суб`єкта, від якого такі права й обов`язки переходять (п.65 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2021 року у справі №9901/226/19, провадження №11-399заі21).

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII визначено, що виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною 1 та 2 статті 15 Закону №1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті 15 Закону №1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Водночас, спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992.

Відповідно до частини 1 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких осіб» №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Матеріали справи не містять підтверджень, що заявниця є членом сім`ї та проживала разом із пенсіонером на день його смерті.

Порядок подання відповідною особою заяви про виплату недоодержаної пенсії, її форма, а також перелік необхідних документів визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (Порядок № 3-1).

Згідно пункту 3 Порядку № 3-1 така заява подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Пунктом 9 Порядку № 3-1 передбачено, що до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера додаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Слід зазначити, що зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких осіб» №2262-ХІІ узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України (ЦК України).

Так, статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 ЦК України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, Закон визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді зокрема пенсії яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї.

Тобто, у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права.

У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад.

Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед його спадкоємцями на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.01.2020 року у справі №200/10269/19-а).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 46).

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 44), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 47), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 45).

За життя ОСОБА_2 , було ухвалено Дніпропетровським окружним адміністративним судом рішення у справі №160/3329/21 від 07.05.2021, яким позовні вимоги задоволено та зобов`язано Пенсійний фонд України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 з 01.04.2019 р. пенсію згідно нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 24-26, 28).

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 у справі №160/3329/21 набрало законної сили 07.06.2021 року, що вказано у Виконавчому листі №160/3329/21 який видано 16.06.2021 (а.с. 42 з/с 43).

У вказаному виконавчому листі також зазначено, що строк його пред`явлення до виконання до 07.06.2024 року (включно).

Таким чином, на момент смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у справі №160/3329/21 було ухвалено рішення від 07.05.2021, яке набрало законної сили 07.06.2021 року, тому позивач за свого життя набув право на отримання відповідних пенсійних виплат, що визначені рішенням суду .

Водночас, надаючи оцінку зазначеним правовідносинам колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 є членом сім`ї померлого ОСОБА_2 .

Натомість саме члени сім`ї померлого мають переважне право перед спадкоємцями на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, оскільки в силу статті 1227 ЦК України, суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера унормований ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою передбачено, що:

1. Сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

2. Члени сім`ї, зазначені в частині 1 цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

3. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині 1 цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною 2 цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України.

Отже, недоодержані у зв`язку з смертю пенсіонера пенсійні виплати (за відповідних обставин) входять до складу спадщини після сплину 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Заявниця ОСОБА_1 просить змінити стягувача у виконавчому листі на правонаступника згідно ст. 379 КАС України.

При цьому, ОСОБА_1 звернулася 03.09.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питанням виплати заборгованості за рішенням суду (нарахованої, але не виплаченої за життя пенсії) протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідач рішенням від 25.09.2024 відмовив в виплаті недоодержаної пенсії (а.с.39).

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких осіб» №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок.

Зокрема, відповідно до частини 3 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких осіб» №2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

При цьому для визначення кола спадкоємців щодо виплат, які визначені рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 у справі №160/3329/21 має пройти 6-ти місячний строк.

Позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 46).

Однак станом на 16.10.2024 (дата постановлення ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2024) коло спадкоємців для визначення правонаступників у даній справі не було визначене.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вимоги зобов`язального характеру, заявлені у справі №160/3329/21, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна сторони у виконавчому листі (виконавчому провадженні), у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявника.

В свою чергу, відмова пенсійного органу у виплаті ОСОБА_1 таких сум може бути підставою для звернення до суду із позовом за захистом своїх прав.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі №560/14067/21, від 01.05.2023 у справі № 520/926/21 та від 21.11.2023 у справі № 420/25799/21).

Зокрема, заявниця може звернутись з позовною заявою до суду з питанням виплати недоотриманих за життя померлого спадкодавця сум на виконання рішення від 07.05.2021 у справі №160/3329/21 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з наданням необхідних документів, визначених законом.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу ухвали суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. 238, 241-245, 250, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 16.01.2025 та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова