Справа № 260/4823/24
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2025 року м. Рівне №260/4823/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пунктів наказу, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати пункт 3, 4 Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 5495 від 25.06.2024 «Про результати службового розслідування»; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату премії за червень 2024 року та провести усі відповідні дії по відновленню прав позивача. В обґрунтування заявленого позову зазначено, що згідно службового розслідування встановлено, що позивач допустив порушення вимог ст. 11, 16, 111, 112 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, ст. 1.1. Додатку 1 !»Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ ЗСУ, Частина ІІ. Батальйон, рота». Однак, порушень зазначених вимог законодавства позивач не вчиняв, його дії були спрямовані на збереження життя особового складу, жодних негативних наслідків у зв`язку із прийняттям позивачем рішення про повернення мобільної вогневої групи з позиції, не настало. Уважає, що не було правових підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Просив позовну заяву задовольнити.

У відзиві на позовну заяву відповідач заявлений позов не визнав. Зазначив, що в ході службового розслідування повністю доведений факт порушення позивачем військової дисципліни. В акті службового розслідування зазначено у чому полягає вина позивача із посиланням на норми законодавства, тому відсутні підстави для задоволення позову. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій відхиляє доводи та посилання відзиву відповідача з підстав, наведених у змісті позову.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив в яких підтримує аргументи, викладені у відзиві на позов.

Позовна заява надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження. Призначено закрите підготовче судове засідання.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 адміністративну справу № 260/4823/24 передано за підсудністю на розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.

Дана справа надійшла до Рівненського окружного адміністративного суду 06.09.2024.

Ухвалою суду від 10.09.2024 залишено позовну заяву без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 про залишення без розгляду позовної заяви у справі № 260/4823/24 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

27.11.2024 адміністративна справа № 260/4823/24 надійшла до Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 29.11.2024 продовжений розгляд справи, призначено закрите підготовче засідання на 16.12.2024 о 09:00год.

Ухвалою суду від 16.12.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання. Засідання відкладено на 20.01.2025 на 08:30год.

Ухвалою суду від 20.01.2025, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження.

Ухвалою суду від 22.01.2025 постановлено здійснити розгляд даної адміністративної справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Старший лейтенант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.05.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 був призваний за мобілізацією та перебуває на посаді командира 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону Військової частини НОМЕР_1 з 22.06.2023.

Відповідно до Бойового наказу № 1 (далі - БН) командира зенітного ракетного дивізіону Військової частини НОМЕР_1 , командиру 2 зенітної ракетної батареї, з метою виконання прикриття визначених об`єктів, було поставлено завдання з визначення та діяльності основної і запасної позиції в районі батальйонного району оборони (БРО). На підставі даного БН були визначені: основна позиція «З…» та запасна «В…».

06.06.2024 о 19-04 год на виконання зазначеного бойового наказу, мобільна вогнева група (в складі 3х осіб: солдата ОСОБА_2 , молодшого сержанта ОСОБА_3 , молодшого сержанта ОСОБА_4 ), яка несла чергування на запасній позиції «В…» з ранку цього дня до ранку наступного дня (орієнтовно) доповіла, що внаслідок ворожого обстрілу має двох поранених, а саме: солдата ОСОБА_2 та молодшого сержанта ОСОБА_3 , які потребували госпіталізації.

При цьому, в цей день за бойовою обстановкою заведення нової групи паралельно з евакуацією попередньої не проводили, бо це створило би на позиції скупчення транспорту та особового складу, що неодмінно викликало б ворожий інтерес, і як наслідок, інтенсивний обстріл, що могло б призвести до ще більших втрат.

Крім того, згідно із Бойовим розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 № 116 від 06.02.2024, забороняється проведення ротації в світлий час доби.

Оцінивши бойову ситуацію, стан особового складу (потреба в евакуації 2х бійців та неможливість продовження бойового чергування одним бійцем), враховуючи, що заміну особового складу на позиції більш безпечно проводити в сутінки, а нову групу зібрати було неможливим, позивач прийняв рішення провести заміну негайно, орієнтовно о 21-00 (що і було зроблено), а нову групу виставити вранці 07.06.2024, зважаючи на те, що поставлене завдання запасної позиції «В…» в повному обсязі перекривалось позицією «З…», яка є основною згідно бойового наказу № 1, тобто після вимушеної евакуації групи з запасної позиції «В…», залишалося протиповітряне прикриття від основної позиції «З…», як наслідок, поставлене завдання продовжувало виконуватись.

07.06.2024 о 02:10 год був визначений особовий склад нової мобільної вогневої групи в складі: молодший сержант ОСОБА_5 , молодший сержант ОСОБА_6 , солдат ОСОБА_7 , на добу з 04.00 год 07.06.2024 р. до 04.00 год 08.06.2024 р., якому було проведено медичний огляд, інструктаж, доведена повітряна та наземна обстановка дій противника, визначено бойові завдання.

07.06.2024 о 01:30 старшим лейтенантом ОСОБА_1 було уточнено у оперативного чергового ЗРДн стан бойових дій по маршруту і в районі позицій «В…» з інформування командира 2 зенітного ракетного взводу 2 зенітної ракетної батареї старшого лейтенанта ОСОБА_8 .

Інструктаж та медичний огляд проводили старший лейтенант ОСОБА_8 та старший бойовий медик 2 зенітної ракетної батареї сержант ОСОБА_9 , за результатом чого був зроблений висновок, що група готова до несення бойового чергування.

07.06.2024 о 02:20 мобільна вогнева група виїхала на запасну позицію «В…», про що була зроблена доповідь оперативному черговому (ОЧ) ЗРДн та зафіксовано в журналі несення чергування.

О 03:35 водій мобільної вогневої групи старший солдат ОСОБА_10 , рухаючись на запасну позицію «В…» доповів на командний пункт (КП) ЗРДн, що в районі населеного пункту «Н…П…» пробили два задніх колеса автомобіля.

Водій протягом 40 хвилин з 03:35 до 04:20 провів заміну одного колеса на запасне, а друге відремонтував ремкомплектом.

О 04.20 була зроблена доповідь на КП ЗРДн, що несправність усунена та група готова продовжувати рух.

Оцінивши ситуацію і врахувавши такі фактори як: закінчення часу ротації підрозділів на бойових позиціях (настав світлий час доби, а заміну в світлий час доби забороняє бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 № 116 від 06.02.2024); підвищена активність обстрілів противника; аварійний стан колеса після ремонту з допомогою ремкомплекту; відсутність вільних автомобілів, які могли б замінити пошкоджений транспортний засіб; обмеженість часу на доповіді, що наражало особовий склад на небезпеку, командиром 2 зенітного ракетного взводу 2 зенітної ракетної батареї старшим лейтенантом ОСОБА_8 було прийняте рішення про повернення мобільної вогневої групи з подальшою доповіддю по команді командиру дивізіону підполковнику ОСОБА_11 .

На початку 04 год ранку 07.06.2024, позивач по телефону дізнався від старшого лейтенанта ОСОБА_8 про прийняте ним рішення повернути мобільну вогневу групу, яка мала заступити на чергування на запасну позицію «В…» по причині аварійної ситуації з автомобілем, яка не дозволяла виставити групу в «сірий» час доби.

Командир дивізіону підполковник ОСОБА_11 07.06.2024 о 04-15 год в телефонному режимі з доповіді оперативного чергового ЗРДн дізнався про дану ситуацію.

За даними журналу бойових дій 06.06.2023 ввечері не було команди « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що означає, що весь особовий склад не мав перебувати в готовності до висування на позицію у разі необхідності, тобто це пояснює «чому не була підготовлена заміна для запасної позиції «В…».

Відповідно до рапорту командира дивізіону підполковника ОСОБА_11 , 07.06.2024 старшим лейтенантом ОСОБА_8 було прийняте самовільне рішення про повернення з маршруту руху на позицію в місце тимчасового розташування підрозділу мобільної вогневої групи з подальшою доповіддю по команді.

Таким чином, особовий склад мобільної вогневої групи не заступив на чергування на бойову позицію.

На виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 з адміністративно-господарської діяльності від 12.06.2024 № 4908 було проведено службове розслідування, що підтверджується Актом службового розслідування (дата його прийняття та затвердження не зазначені).

В ході проведення службового розслідування відповідачем встановлено, що 06.06.2024 року близько 19-00 год мобільна вогнева група (в складі солдата ОСОБА_12 , молодшого сержанта ОСОБА_3 , молодшого сержанта ОСОБА_4 ), яка несла чергування на позиції «В…» доповіла, що внаслідок ворожого обстрілу має двох поранених, а саме: солдата ОСОБА_12 і молодшого сержанта ОСОБА_3 . Командир 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 прийняв рішення про евакуацію всієї групи. Заведення нової групи паралельно з евакуацією попередньої не проводили, бо це створило би на позиції скупчення транспорту та особового складу, що неодмінно викликало б ворожий інтерес і як наслідок інтенсивний обстріл, що могло б привести до ще більших втрат. 07.06.2024 року о 02:10 год особовому складу мобільної вогневої групи (молодший сержант ОСОБА_5 , молодший сержант ОСОБА_6 , солдат ОСОБА_7 ), який був призначений для несення бойового чергування на позиції «В…», на добу з 04.00 год 07.06.2024 р. до 04.00 год 08.06.2024 р., було проведено медичний огляд, інструктаж, доведена повітряна та наземна обстановка дій противника, визначено бойові завдання. Інструктаж та медичний огляд проводили командир 2 зенітного ракетного взводу 2 зенітної ракетної батареї старший лейтенант ОСОБА_8 та старший бойовий медик 2 зенітної ракетної батареї сержант ОСОБА_9 . Було зроблено висновок, що група готова до несення бойового чергування. 07.06.2024 року о 02.20год мобільна вогнева група виїхала на позицію «В…». Про що була зроблена доповідь оперативному черговому ЗРДн та зафіксовано в журналі несення чергування. 03:35 год водій мобільної вогневої групи старший солдат ОСОБА_10 , рухаючись на позицію «В…» доповів на КП ЗРДн, що в районі н. п. «Н…П…» пробили два задніх колеса автомобіля. Водій протягом 40 хвилин з 03:35 до 04:20 год провів заміну одного колеса на запасне, а друге відремонтував ремкомплектом. О 04.20 год була зроблена доповідь на КП ЗРДн, що несправність усунена та група готова продовжувати рух. Оцінивши ситуацію і врахувавши такі фактори як: закінчення часу ротації підрозділів на 3 бойових позиціях (настав світлий час доби, а заміну в світлий час доби забороняє Бойове розпорядження командира НОМЕР_2 оєбр № 116 від 06.02.2024); підвищена активність обстрілів противника; аварійний стан колеса після ремонту з допомогою ремкомплекту; відсутність вільних автомобілів, які могли б замінити пошкоджений транспортний засіб; обмеженість часу на доповіді, що наражало особовий склад на небезпеку, командиром 2 зенітного ракетного взводу 2 зенітної ракетної батареї старшим лейтенантом ОСОБА_8 було прийняте рішення на повернення мобільної вогневої групи з подальшою доповіддю по команді.

За результатами службового розслідування встановлено, що дії старшого лейтенанта ОСОБА_8 обумовлені сукупністю несприятливих факторів, що унеможливили точне та вчасне виконання завдання, до того ж дії старшого лейтенанта ОСОБА_8 значною мірою мали причинно-наслідковий зв`язок з попередніми діями старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який самовільно прийняв рішення про евакуацію всього особового складу з позиції «В…», хоча і керувався при цьому насамперед необхідністю збереження особового складу. У діях старшого лейтенанта ОСОБА_8 та старшого лейтенанта ОСОБА_1 є ознаки дисциплінарного порушення, що виразилися у неналежному виконанні обов`язків військової служби та порушенні статей 11, 16, 111, 112, 119, 120 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ.

25 червня 2024 року Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 5495 «Про результати службового розслідування» вирішено: «3. За порушення вимог статей 11, 16, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 1.1 додатку 1 «Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Силах України, Частина ІІ. Батальйон, рота» внаслідок чого скоїв дисциплінарне порушення, старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «Попередження про неповну службову відповідність». 4. Начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_3 головному бухгалтеру 3 метою врегулювання виплати військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за червень 2024 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168, та у відповідності до пункту 5 розділу XVI наказу Міністерства Оборони України від 7 червня 2018 року № 260 старшого лейтенанта ОСОБА_1 позбавити щомісячної премії, за червень 2024 року.».

Вважаючи п. 3, 4 спірного наказу протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частина четверта цієї ж статті вказує на те, що порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах встановлює Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

За змістом ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, серед інших, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини.

Відповідно ст. 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Приписами ст. 29, 30 Статуту внутрішньої служби ЗСУ встановлено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно зі ст. 35, 36 Статуту внутрішньої служби ЗСУ накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення. Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень. За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.

Статтею 111 Статуту внутрішньої служби ЗСУ встановлено, що командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства.

Командир роти (корабля 4 рангу) підпорядковується командирові батальйону (дивізіону кораблів) і є прямим начальником усього особового складу роти (корабля).

Статтею 112 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено обов`язки командира роти.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо додержання військової дисципліни, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, визначаються Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно зі статтею 3 Дисциплінарного статуту військова дисципліна досягається, зокрема, шляхом: особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу.

Положенням ст. 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту (частина перша статті 7 Дисциплінарного статуту).

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Аналіз викладених положень права дає підстави стверджувати, що військова служба є службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України та інших осіб.

Водночас від військовослужбовців вимагається дотримуватися високої дисципліни та чіткого і неухильного виконання ними своїх обов`язків, які наведені у ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

В свою чергу, військова дисципліна досягається, зокрема, шляхом: особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу.

У разі ж невиконання, неналежного виконання своїх обов`язків чи недотримання вимог чинного законодавства, настає або кримінальна, або адміністративна, або дисциплінарна відповідальність в залежності від тяжкості вчиненого правопорушення.

Види дисциплінарних стягнень визначено у статті 48 Дисциплінарного статуту, якою передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів) (ст. 45 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст. 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно із ст. 84 Дисциплінарного статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 затверджений Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Порядок), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371.

Цей Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі (п. 1 роз. І).

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку, службове розслідування може призначатися у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Відповідно до п. 3 розд. ІІ Порядку, службове розслідування проводиться для встановлення:

неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення;

причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби;

ступеня вини військовослужбовця;

порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства;

причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення;

причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Порядок проведення службового розслідування встановлений розділом ІІІ Порядку.

Так, згідно із п. 1 даного розділу цього Порядку, рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування (п. 3 цього ж розділу).

Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено комісії або військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу (п. 5).

Пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку встановлено, що особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування (п. 8).

Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків (п. 9).

Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.

Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців (п. 13).

Відповідно до п. 1 розділу V Порядку, за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Пунктами 1, 2 розділу VI Порядку визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності (п. 1).

Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту (п. 2).

Згідно зі статтею 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно до ст. 87 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, відповідно до рапорту командира зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_11 , 07.06.2024 командиром 2 зенітного ракетного взводу 2 зенітної ракетної батареї старшим лейтенантом ОСОБА_8 було прийняте самовільне рішення про повернення з маршруту руху на позицію в місце тимчасового розташування підрозділу мобільної вогневої групи з подальшою доповіддю по команді. Таким чином особовий склад мобільної вогневої групи не заступив на чергування на бойову позицію.

За вказаним фактом, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12.06.2024 № 4908 призначене службове розслідування.

Наявність вказаного факту не заперечується учасниками справи згідно їх заяв по суті.

Таке службове розслідування було проведено заступником командира Військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_13 , про що складений Акт, який містить підпис особи, яка проводила службове розслідування та підпис командира в/ч НОМЕР_1 , який його затвердив.

Водночас, суд звертає увагу, що такий акт не містить ні дати його складення, ні дати затвердження командиром Військової частини НОМЕР_1 .

Разом з тим, 25.06.2024 п.3 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 5495, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Судом, зважаючи на дату прийняття наказу про призначення службового розслідування 12.06.2024 та дату прийняття наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності 25.06.2024, встановлено, що службове розслідування було проведене, а дисциплінарне стягнення накладене в межах строків визначених чинним законодавством, положення якого наведено вище по тексту рішення.

Посилання позивача на те, що порушено процедуру проведення службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення, оскільки наказ про притягнення до адміністративної відповідальності винесений не по основній діяльності, як передбачено Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України № 40 від 31.01.2024, а з адміністративно-господарської діяльності, є неприйнятними з огляду на те, що службове розслідування проводиться відповідно до положень Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службового розслідування.

Тобто, процедура проведення службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення встановлена наведеними вище нормативними актами. А оформлення документів має бути здійснено у відповідності до Інструкції з діловодства. При цьому віднесення наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача не до основної діяльності а до адміністративно-господарської діяльності, є суто формальним порушенням, яке у даному випадку, не впливає на процедуру проведення службового розслідування та порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Зважаючи на наведені вище норми права та досліджені судом докази, порушень процедури проведення службового розслідування та порядку накладення дисциплінарного стягнення на позивача, судом не встановлено.

Щодо суті встановленого в ході службового розслідування порушення позивачем військової дисципліни.

Суд нагадує, що в ході проведення службового розслідування встановлено наступне: 06.06.2024 року близько 19-00 год мобільна вогнева група (в складі солдата ОСОБА_12 , молодшого сержанта ОСОБА_3 , молодшого сержанта ОСОБА_4 ), яка несла чергування на запасній позиції «В…» доповіла, що внаслідок ворожого обстрілу має двох поранених, а саме: солдата ОСОБА_12 і молодшого сержанта ОСОБА_3 . Командир 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 прийняв рішення про евакуацію всієї групи. Заведення нової групи паралельно з евакуацією попередньої не проводили, бо це створило би на позиції скупчення транспорту та особового складу, що неодмінно викликало б ворожий інтерес і як наслідок інтенсивний обстріл, що могло б привести до ще більших втрат. 07.06.2024 року о 02:10 год особовому складу мобільної вогневої групи (молодший сержант ОСОБА_5 , молодший сержант ОСОБА_6 , солдат ОСОБА_7 ), який був призначений для несення бойового чергування на позиції «В…», на добу з 04.00 год 07.06.2024 р. до 04.00 год 08.06.2024 р., було проведено медичний огляд, інструктаж, доведена повітряна та наземна обстановка дій противника, визначено бойові завдання. Інструктаж та медичний огляд проводили командир 2 зенітного ракетного взводу 2 зенітної ракетної батареї старший лейтенант ОСОБА_8 та старший бойовий медик 2 зенітної ракетної батареї сержант ОСОБА_9 . Було зроблено висновок, що група готова до несення бойового чергування. 07.06.2024 року о 02.20год мобільна вогнева група виїхала на позицію «В…», про що була зроблена доповідь оперативному черговому ЗРДн та зафіксовано в журналі несення чергування. 03:35 год водій мобільної вогневої групи старший солдат ОСОБА_10 , рухаючись на позицію «В…» доповів на КП ЗРДн, що в районі н. п. «Н…П…», пробили два задніх колеса автомобіля. Водій протягом 40 хвилин з 03:35 до 04:20 год провів заміну одного колеса на запасне, а друге відремонтував ремкомплектом. О 04.20 год була зроблена доповідь на КП ЗРДн, що несправність усунена та група готова продовжувати рух. Оцінивши ситуацію і врахувавши такі фактори як: закінчення часу ротації підрозділів на з бойових позиціях (настав світлий час доби, а заміну в світлий час доби забороняє Бойове розпорядження командира НОМЕР_2 оєбр № 116 від 06.02.2024); підвищена активність обстрілів противника; аварійний стан колеса після ремонту з допомогою ремкомплекту; відсутність вільних автомобілів, які могли б замінити пошкоджений транспортний засіб; обмеженість часу на доповіді, що наражало особовий склад на небезпеку, командиром 2 зенітного ракетного взводу 2 зенітної ракетної батареї старшим лейтенантом ОСОБА_8 було прийняте рішення на повернення мобільної вогневої групи з подальшою доповіддю по команді.

Матеріалами справи стверджується також, що в ході проведення службового розслідування були відібрані пояснення від водія 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону в/ч НОМЕР_4 ст. солдата ОСОБА_10 , командира 2 зенітного взводу 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону в/ч НОМЕР_4 ст. лейтенанта ОСОБА_8 , командира 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону в/ч НОМЕР_4 ст. лейтенанта ОСОБА_1 , командира зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_11 . Взято до уваги характеристику позивача та службову картку.

Так, ОСОБА_1 пояснив, що мобільна вогнева група, яка заступила зранку 06.06.2024 року на чергування на мінімум добовий термін, 06.06.2024 року о 19-04 год доповіла про поранення двох своїх військовослужбовців, які були госпіталізовані. Так як заміну особового складу більш безпечно проводити в сутінки, а нову групу зібрати не було часу, старший лейтенант ОСОБА_1 прийняв рішення провести заміну негайно (близько 21-00 год) і виставити нову групу вранці 07.06.2024 року. О 01-30 год 07.06.2024 року старшим лейтенантом ОСОБА_1 була уточнена у оперативного чергового ЗРДн обстановка щодо стану бойових дій по маршруту і в районі позиці «В…» з подальшим інформуванням старшого лейтенанта ОСОБА_8 який проводив інструктаж нової мобільної групи, яка мала заступати на позицію «В…». Після чого ліг спати. На початку 04 год ранку по дзвінку дізнався від старшого лейтенанта ОСОБА_8 про прийняте ним рішення повернути мобільну вогневу групу, яка мала заступити на чергування на позицію «В…» по причині аварійної ситуації з автомобілем, яка не дозволяла виставити групу в «сірий» час доби, про що старший лейтенант ОСОБА_8 доповів командиру дивізіону підполковнику ОСОБА_11 . На думку старшого лейтенанта ОСОБА_1 , його особисте втручання на даному етапі розвитку подій могло лише погіршити ситуацію і привести до невиправних наслідків. Є 2 позиції, які, згідно БР, прикриває від повітряних загроз. Позиція ЗРДн «В…», перекриваються також позицією ЗРД «З…», тобто після вимушеної евакуації групи з позиції «В…» залишалося протиповітряне прикриття від основної позиції «З…».

Командир зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_11 дав наступні пояснення: 07.06.2024 року о 04-15 год йому зателефонував оперативний черговий ЗРДн, який доповів, що мобільна вогнева група, яка мала заступити на бойове чергування на позицію «В…», на позицію не заступила у зв`язку з тим, що у автомобіля, який завозив групу на ротацію близько 03-35 год, дорогою пробило два колеса. На заміну і ремонт пішло близько 40 хв. Після чого водій доповів своєму безпосередньому командиру - старшому лейтенанту ОСОБА_8 , що автомобіль в робочому стані, але ротація буде проводитися з запізненням і в світлу пору доби. Зі слів оперативного чергового, ст. лейтенант ОСОБА_8 прийняв одноосібне рішення не виводити зміну на бойове чергування у зв`язку з тим, що це небезпечно. Після отримання даної інформації, він зателефонував ст. лейтенанту ОСОБА_8 і віддав наказ заводити групу, також наголосив йому, що розпорядження по відміні заступання на бойове чергування має право тільки командир бригади. Також підполковник ОСОБА_11 задав йому питання, чому попередньої зміни не було на позиції і отримав відповідь, що таке розпорядження віддав командир 2 зенітної ракетної батареї ст. лейтенант ОСОБА_1 . На запитання про те, хто дозволив зняти зміну з цілодобового чергування з позиції «В…», командир 2 зенітної ракетної батареї ст. лейтенант ОСОБА_1 відповів, що ввечері на позиції було 2 поранених військовослужбовців і він прийняв одноосібне рішення, не повідомивши командира дивізіону, - не замінити поранених, а замінити всю групу і завести нову групу близько 04-00 год. Ця дія командира батареї призвела до того, що на позиції «В…» не було особового складу. Якби він був, то група продовжила б чергування, а ротація відбулась би ввечері. Таким чином дії командира батареї та командира взводу були з порушенням Статутів ЗСУ і недотриманням норм субординації, також було порушено Бойове розпорядження командира зенітного ракетного дивізіону № 49 від 02.03.2024 року. Тому підполковник ОСОБА_11 написав рапорт на проведення службового розслідування. На думку підполковника ОСОБА_11 , дії ст. лейтенанта ОСОБА_8 заслуговують на накладення дисциплінарного стягнення «Сувора догана», а дії ст. лейтенанта ОСОБА_1 накладення дисциплінарного стягнення «Попередження про неповну службову відповідність».

За результатами службового розслідування встановлено, зокрема, що своїми діями старший лейтенант ОСОБА_1 порушив вимоги наступних нормативно-правових актів:

Статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої на військовослужбовця покладено свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

Статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою;

Статті 111 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої командир роти в мирний і воєнний час відповідає за успішне виконання ротою бойових завдань;

Статті 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. відповідно до якої командир роти зобов`язаний: підтримувати бойову готовність особового складу, озброєння і техніку роти, навчати і виховувати особовий склад роти;

Статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до якої військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, наказів командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 1.1 Додатку І «Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Силах України, Частина ІІ. Батальйон, рота»: відповідно до якої командир роти особисто відповідає за бойову готовність підрозділів роти, прийняті ним рішення, правильне застосування підлеглих підрозділів та за успішне виконання ротою поставлених завдань.

Він зобов`язаний своєчасно приймати рішення на бій (дії), ставити завдання підпорядкованим (доданим) підрозділам, організовувати взаємодію, управління та всебічне забезпечення, а також організовувати безпосередню підготовку підрозділів до бою (дії), вміло керувати ними, наполегливо добиваючись виконання поставлених завдань.

Як зазначено у акті службового розслідування, причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є, зокрема, особиста недисциплінованість командира 2 зенітного ракетного командира 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 та цілий ряд несприятливих обставин, що виникли до і під час виконання бойового завдання та не дозволили виконати його правильно і без порушень.

Згідно п. 3, 4 висновку акту службового розслідування, за порушення вимог статей 11, 16, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 1.1 додатку 1 «Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Силах України, Частина ІІ. Батальйон, рота» внаслідок чого скоїв дисциплінарне порушення, старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «Попередження про неповну службову відповідність». Начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_3 головному бухгалтеру 3 метою врегулювання виплати військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за червень 2024 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168, та у відповідності до пункту 5 розділу XVI наказу Міністерства Оборони України від 7 червня 2018 року № 260 старшого лейтенанта ОСОБА_1 позбавити щомісячної премії, за червень 2024 року.».

Однак, суд не погоджується із таким висновком акту перевірки з огляду на таке.

Як наведено вище по тесту, п. 3 розд. ІІ Порядку передбачає, що службове розслідування проводиться для встановлення:

неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення;

причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби;

ступеня вини військовослужбовця;

порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства;

причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення;

причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку проведення службових розслідувань встановлено, що особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування (п. 8).

Із викладеного слідує, що під час проведення службового розслідування відповідачем мають бути встановлені обставини, визначені п. 3 розд. ІІ Порядку. Однак, на думку суду, відповідачем не встановлено всіх фактичних обставин щодо порушень позивачем військової дисципліни, зважаючи на таке.

Так, в ході службового розслідування відповідачем достеменно встановлено, що у складі мобільної вогневої групи (солдат ОСОБА_12 , молодший сержант ОСОБА_3 , молодший сержант ОСОБА_4 ), яка несла чергування на запасній позиції «В…» є двоє поранених, а саме: солдат ОСОБА_12 і молодший сержант ОСОБА_3 .

При цьому, в ході службового розслідування не встановлювалась обставина щодо тяжкості поранень бійців, та не з`ясовувались обставини, чи мали можливість поранені військовослужбовці продовжувати нести бойове чергування на позиції до моменту їх зміни.

Суд зауважує, що ст. 3 Конституції України встановлює, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд констатує, що людський ресурс нашої країни не є безмежним і людське життя не можна оцінити жодним еквівалентом. Тому, під час вирішення питання притягнення до відповідальності особи, яка з врахуванням відповідної обстановки поставила в пріоритеті рятування життя людей, слід більш ретельно та всебічно з`ясовувати і враховувати всі фактичні обставини справи. Однак, таких дій відповідачем вчинено не було і за змістом акту розслідування такі дії не прослідковуються.

Варто також зауважити, що в день 06.06.2024, бойового розпорядження про повну боєготовність особового складу під назвою «Адреса…Очерет-92», внаслідок якого мала бути наявна резервна група у повній боєготовності, не було. Із пояснень позивача, наданих під час з`ясування обставин справи в ході проведення підготовчого засідання, саме наявність такого бойового розпорядження дає підстави для формування зазначеної резервної групи, яка могла б в подальшому негайно змінити мобільну групу, що підлягала евакуації.

Наведена обставина не заперечувалась відповідачем в ході проведення підготовчого засідання під час з`ясування обставин справи.

Отже, у позивача не було обов`язку формувати резервна групу у повній боєготовності, яка могла б у будь-який час негайно вирушити, даному випадку, на зміну мобільної групи на позицію «В…».

Вказані обставини також не були встановлені в ході проведення службового розслідування та залишені відповідачем поза увагою.

Крім того, матеріалами справи стверджується, що бойова позиція «В…» є запасною. Після вимушеної евакуації групи з даної позиції, залишалося протиповітряне прикриття від основної позиції «З…», тобто поставлене завдання продовжувалось виконуватись.

Чи настали негативні наслідки внаслідок прийнятого позивачем рішення про негайну заміну мобільної групи, яка в подальшому залишилась без військовослужбовців, і які саме, службовим розслідуванням не встановлено, як невстановлено і тривалість часу залишення без нагляду позиції «В…» військовослужбовцями відповідача.

Також судом на підставі матеріалів справи встановлено, що прямим командиром позивача є командир зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_11 , який в свою чергу, підпорядковується начальнику протиповітряної оборони (ППО).

Як стверджує позивач, про прийняте ним рішення щодо евакуації мобільної групи, а також перевірку зброї (ПЗРК) внаслідок вогневого ураження, було повідомлено оперативному черговому, а так як прямий командир позивача не був на зв`язку, про таке рішення позивачем було повідомлено начальника протиповітряної оборони (ППО), на що від останнього отримано дозвіл.

Разом з тим, такі обставини в ході службового розслідування не встановлювались. У підготовчому засіданні відповідач під час з`ясування обставин у справі зазначив, що такі факти не були зазначені позивачем у письмових проясненнях, тому і не встановлювались.

Суд не приймає такі твердження відповідача та вкотре наголошує, що службовому розслідуванню притаманні такі критерії, як всебічність. З врахуванням того, що в країні війна, а позивач проходить військову службу в районі бойових дій, не всі свої дії можна згадати вчасно та зазначити у письмових поясненнях, які можливо навіть пишуться «на коліні» в окопі під обстрілом ворога. На те і проводиться службове розслідування, щоб з`ясувати всі обставини справи вчинення правопорушення. Відповідач не позбавлений права додатково заслухати військовослужбовця чи з`ясувати у оперативного чергового про такі обставини.

Суд зауважує, що дійсно, є нормативний акт - Порядок проведення службового розслідування, норм якого обов`язково потрібно дотримуватися. Разом з тим, необхідно також враховувати і час за якого проводиться таке розслідування (наприклад, мирний час, воєнний час) та за урахуванням цього вживати додаткові заходи щодо всебічного з`ясування фактичних обставин вчиненого правопорушення, якщо таке мало місце.

Також п. 7.1 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за № 438/16454, процес атестування військовослужбовців передбачає проведення комплексного та періодичного оцінювання військовослужбовців.

Комплексне оцінювання включає щорічне оцінювання, здійснене прямими командирами (начальниками), та незалежне оцінювання військовослужбовців, здійснене визначеним представником Головної інспекції Міністерства оборони України або комісій з перевірки військ (сил), утворених наказами Міністерства оборони України, у випадках, визначених пунктом 7.5 цього розділу.

Періодичне оцінювання проводиться посадовими особами, у підпорядкуванні яких перебувають військовослужбовці, у випадках, визначених пунктом 7.6 цього розділу.

Положенням п. 7.6 цієї Інструкції зазначено, що періодичне оцінювання проводиться, зокрема, з військовослужбовцями, у разі вчинення правопорушення або порушення військової дисципліни - протягом робочого дня за вимогою органу досудового розслідування або посадової особи, призначеної для проведення службового розслідування.

Згідно п. 7.7 Інструкції, за підсумками щорічного оцінювання складається оцінна картка. Результати незалежного, комплексного і періодичного оцінювання вносяться відповідно до розділів 7, 8, 9 оцінної картки.

Матеріалами справи стверджується, що заступником командира Військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_13 (особа, яка проводила службове розслідування) вимога про проведення періодичного оцінювання позивача, посадовій особі, у підпорядкуванні якої перебуває позивач не виносилась. Таке оцінювання не було предметом дослідження під час проведення службового розслідування.

Відповідно до ст. 1.1 Додатку 1 «Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Силах України, Частина ІІ. Батальйон, рота», командир роти особисто відповідає за бойову готовність підрозділів роти, прийняті ним рішення, правильне застосування підлеглих підрозділів та за успішне виконання ротою поставлених завдань. Він зобов`язаний своєчасно приймати рішення на бій (дії), ставити завдання підпорядкованим (доданим) підрозділам, організовувати взаємодію, управління та всебічне забезпечення, а також організовувати безпосередню підготовку підрозділів до бою (дій), вміло керувати ними, наполегливо добиваючись виконання поставлених завдань.

Згідно із абз. 2 п. 338 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командири чергових сил і засобів повинні докладно знати обстановку, діяти сміливо й рішуче, брати на себе відповідальність за прийняті рішення, забезпечувати виконання бойового завдання.

На думку суду, дані норми в повній мірі були дотримані позивачем, оскільки він розрахував бойову обстановку, забезпечив виконання поставленого завдання щодо оборони відповідного об`єкта та керувався при цьому насамперед необхідністю збереження життя особового складу.

З наведених вище підстав суд дійшов висновку, що відповідач не здійснив належне розслідування стосовно наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, описаного в матеріалах службового розслідування та оскаржуваному наказі, що призвело до необґрунтованого притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

З цих мотивів суд вважає, що висновки службового розслідування стосовно порушення позивачем службової дисципліни не є переконливими та доведеними, оскільки не з`ясовані всі фактичні обставини справи, отже висновок не відповідає критеріям обґрунтованості та розсудливості.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях позивача дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Суб`єкт владних повноважень, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами (висновок Верховного Суду у постанові від 30.09.2020 по справі №640/9717/19).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наказ в частині, що стосується позивача, є протиправним та належить до скасування.

При цьому, оскільки п. 3 такого наказу став підставою для позбавлення позивача премії за червень 2024 року, то у зв`язку із його скасуванням слід зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату позивачу премії за червень 2024 року.

Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Правові підстави для відшкодування судового збору у порядку ст. 139 КАС відсутні, позаяк позивач звільнений від його сплати законом, а доказів понесення інших судових витрат суду не надано.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункти 3, 4 Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 5495 від 25.06.2024 «Про результати службового розслідування».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 премії за червень 2024 року та провести усі відповідні дії по відновленню прав позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Повний текст рішення складений 23 січня 2025 року

Суддя Т.О. Комшелюк