Справа № 320/2389/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Справа № 320/2389/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладену у листі від 13.12.2022 №1000-0212-8/128178 у перерахунку пенсії ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунок та виплачувати нараховану пенсію з урахуванням індексації пенсії та без обмеження пенсії максимальним розміром.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 06 листопада 2023 року, адміністративний позов задоволено повністю.

30.11.2023 Позивач звернувся до суду з заявою, у якій просить суд роз`яснити вищевказане судове рішення.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що Відповідачем повідомлено, що рішенням суду не покладено зобов`язань щодо виплати пенсії без обмеження максимального розміру в подальшому після проведення перерахунків пенсії з інших дат, зокрема, у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, індексації, тощо.

2. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення задоволено, зокрема:

- роз`яснено, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 в адміністративній справі №320/2389/23 повинно виконуватись Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області без обмеження терміном такого виконання;

- роз`яснено, що сума пенсії ОСОБА_1 відображається у розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі, який формується Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, і за відсутності внесення змін до відповідного законодавства України повинна виплачуватись згідно такого розрахунку без обмеження максимальним розміром в подальшому при проведенні перерахунків пенсії, зокрема і в зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленням інших підвищень, з урахуванням індексації пенсії, у тому числі з 01.01.2022, з 01.03.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2022.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частину сьому статті 43, а тому внесені у подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII (набрав чинності 01 січня 2017 року) зміни до частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Крім того, суд зазначив, що дія судового рішення від 26.05.2023 в адміністративній справі №320/2389/23 не обмежена фактичним його приведенням ГУ ПФУ у Київській області до виконання.

Таким чином, оскільки положення статті 43 Закону №2262-ХІ1 не передбачає обмеження розміру виплати пенсії під час чи після перерахунку такої пенсії, відсутні правові підстави для повторного застосування пенсійним органом обмеження максимального розміру пенсійної виплати Позивачеві.

3. Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити в повному обсязі, зазначаючи, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 було виконано Відповідачем датою проведення перерахунку.

Апелянт наполягає на тому, що резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє та посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 19.06.2018 у справі №826/3244/15.

З цих та інших підстав, на думку Апелянта, оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про роз`яснення рішення суду.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2024 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 в адміністративній справі №320/2389/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунок та виплачувати нараховану пенсію з урахуванням індексації пенсії та без обмеження пенсії максимальним розміром.

Згідно розрахунку пенсії по інвалідності по пенсійній справі № для ОСОБА_1 станом на 01.12.2023 на виконання судового рішення проведено перерахунок пенсії з 80% грошового забезпечення. Підсумок пенсії з надбавками 32766,28 грн. Індексація базового ОСНП 2022 (26315,33х0,140) становить 3684,15, індексація базового ОСНП 2023 (29999,48х0,197) становить 1500,00. З урахуванням максимального розміру пенсії до виплати - 27400,13 грн.

Отже, при перерахунку пенсії знову застосовано обмеження пенсійної виплати максимальним розміром, оскільки, як вважає пенсійний орган, рішення суду виконано в повному обсязі.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до частин 1, 2 статті

254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Згідно ч. 3 вказаної статті КАС України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За змістом наведених норм слідує, що роз`ясненню підлягає судове рішення, яким спір вирішено по суті позовних вимог, і здійснити таке роз`яснення вправі суд, який це рішення ухвалив.

При цьому, роз`ясненню підлягають ті судові рішення, які є незрозумілими, містять суперечливі доводи та ведуть до труднощів при їх виконанні.

Як зазначено в п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення" в адміністративній справі, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Отже, рішення суду повинно бути зрозумілим, тобто його резолютивна частина не може припускати кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Таким чином, суд може роз`яснити рішення, яке підлягає виконанню та подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Отже, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.02.2022 у справі № 160/3964/20.

11. Як убачається з матеріалів справи, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 в адміністративній справі №320/2389/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунок та виплачувати нараховану пенсію з урахуванням індексації пенсії та без обмеження пенсії максимальним розміром.

12. Разом з тим, згідно розрахунку пенсії по інвалідності по пенсійній справі № для ОСОБА_1 станом на 01.12.2023 на виконання судового рішення проведено перерахунок пенсії з 80% грошового забезпечення. Підсумок пенсії з надбавками 32766,28 грн. Індексація базового ОСНП 2022 (26315,33х0,140) становить 3684,15грн, індексація базового ОСНП 2023 (29999,48х0,197) становить 1500,00 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії до виплати - 27400,13 грн.

13. Отже, при перерахунку пенсії Відповідачем повторно застосовано обмеження пенсійної виплати максимальним розміром, оскільки, як вважає пенсійний орган, рішення суду вже виконано ним в повному обсязі.

14. Відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, чинній з 01 січня 2016 року по 20 грудня 2016 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 20 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення суду конституційної юрисдикції передбачено, що положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, починаючи з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи №755/10947/17 зробила висновок, відповідно до якого, під час вирішення тотожних спорів має враховуватись саме остання правова позиція, якою є позиція Верховного Суду у постанові від 10.09.2021 по справі № 300/633/19.

Так, суд касаційної інстанції підкреслив, що рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частину сьому статті 43, а тому внесені у подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII (набрав чинності 01 січня 2017 року) зміни до частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

15. Викладене, у свою чергу, дозволяє колегії суддів стверджувати, що наразі стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

16. Як правильно зазначено судом першої інстанції, у рішенні Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 в адміністративній справі №320/2389/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунок та виплачувати нараховану пенсію з урахуванням індексації пенсії та без обмеження пенсії максимальним розміром, тобто не встановлено строку застосування виплати без обмеження максимальним розміром.

17. Окрім того, положення статті 43 Закону №2262-ХІ1 не передбачає обмеження розміру виплати пенсії під час чи після перерахунку такої пенсії, а тому у пенсійного органу відсутні правові підстави для повторного застосування обмеження максимального розміру пенсійної виплати ОСОБА_1 за відсутності внесення змін до відповідного законодавства України.

18. При цьому, твердження Апелянта, що резолютивна частина оскаржуваної ухвали передбачає вчинення дій Відповідачем у майбутньому, колегія суддів вважає необґрунтованими та до уваги не приймає з огляду на викладене вище.

19. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно роз`яснив рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 в адміністративній справі №320/2389/23.

20. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, підстави для її скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши доводи Позивача, викладені у заяві, прийняв законну ухвалу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

21. При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року.

22. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

23. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

24. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року - без змін.

25. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року -без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 23 січня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев