Справа № 280/8160/24
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 січня 2025 року (11 год. 02 хв.)Справа № 280/8160/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Старцевої Ю.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м.Дніпро, пр.Олександра Поля, буд.57; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

за участі представників сторін:

від позивача Седляров В.С.

від відповідача Захарченко В.Ф.

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (далі - позивач) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач), в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати прийняте Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків податкове повідомлення №541/32-00-51-04-03/00130926 від 05 червня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що порушення граничного строку реєстрації податкових накладних з боку позивача вчинене не з його вини, а внаслідок регуляторної політики НКРЕКП (додаткові щодобові утримання коштів з рахунків Товариства), що, у свою чергу, призвело до неможливості поповнення рахунку позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та відповідно нездійснення вчасної реєстрації податкових накладних. Вважає, що в діях позивача відсутня вина, як елемент складу податкового правопорушення, внаслідок чого він не може бути притягнутий до фінансової відповідальності відповідно до норм статті 112 Податкового кодексу України (далі також ПК України). На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги. Окрім того, вказує, що товариство використовує у своїй діяльності поточні рахунки та рахунки із спеціальним режимом використання. При цьому, використовувати кошти для здійснення платежів, не пов`язаних із оплатою електричної енергії, зокрема, для сплати податків та зборів, товариство може виключно з поточних рахунків, основним джерелом поповнення якого є надходження коштів за алгоритмом розподілу з рахунків із спеціальним режимом використання. Отже, товариство не може впливати а ні на перерахування коштів та їх обсяг, а ні на встановлення алгоритму, оскільки перерахування коштів здійснюється виключно на підставі алгоритму, встановленого Національною комісією, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (НКРЕКП), і лише алгоритмом визначається частка, яка перераховується на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго» з рахунків із спеціальним режимом використання. Вказує, що починаючи з лютого 2015 року, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), своїми постановами (розміщені у відкритих базах даних системах НАУ, Ліга, офіційному сайті НКРЕКП) систематично встановлювався нульовий норматив відрахувань коштів на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго» (за виключенням червня 2015 року. Внаслідок застосування до ПАТ «Запоріжжяобленерго» з боку НКРЕКП протягом лютого 2015 року грудня 2016 року фактично нульового нормативу відрахування коштів на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго», в цей період товариству взагалі не надходили кошти за поставлену споживачам електроенергію. Лише з 23 грудня 2016 року НКРЕКП почала встановлювати щомісячні алгоритми розподілу коштів, згідно яких на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго» надходило 6- 8 % коштів за поставлену електроенергію. За період часу з липня 2017 року по березень 2018 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щомісяця встановлювались для ПАТ «Запоріжжяобленерго» нормативи відрахувань коштів на поточні рахунки в розмірі 9- 13 % з додатковим щодобовим утриманням коштів з рахунків ПАТ «Запоріжжяобленерго» в сумах від 1,5 до 34 млн. грн., тобто в сумах, які значно перевищують суми коштів, що надходять на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго» виходячи із розміру встановленого алгоритму. В період з 01 по 27 грудня 2017 року, в зв`язку з неправомочністю НКРЕКП (відсутності встановленого законом кворуму для прийняття рішень), відповідно до Постанови КМУ № 1136 від 19.07.2000 року «Про врегулювання відносин на оптовому ринку електричної енергії України», всі кошти, що надійшли за спожиту електричну енергію на поточні рахунки із спеціальним режимом використання ПАТ «Запоріжжяобленерго», установи уповноваженого банку перераховували на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії (ДП «Енергоринок»). Вищезазначені обставини фактично призвели до того, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» в період з лютого 2015 року по квітень 2019 року, практично не отримувало на свої поточні рахунки кошти в обсязі, необхідному для сплати податків, єдиного соціального внеску, виплати заробітної плати, витрат на здійснення господарської діяльності. За період лютий 2018 року березень 2019 року, внаслідок регуляторних дій НКРЕКП, сума заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго» по виплаті заробітної плати перед найманими працівниками становила від 351 млн.грн. до 58,4 млн.грн. (з урахуванням нарахованих на зарплату податків), що підтверджується відповідними довідками. Всього протягом 2016-2019 років внаслідок застосування до ПАТ «Запоріжжяобленерго» з боку НКРЕКП додаткових щодобових утримань коштів з рахунків, ПАТ «Запоріжжяобленерго» не отримано на свої поточні рахунки кошти на загальну суму 1 446,2 млн.грн. Вказані обставини призвели до дефіциту обігових коштів, виникнення значної податкової заборгованості, а також заборгованості із виплати заробітної плати працівникам. Внаслідок цього на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість виникло від`ємне значення, що позбавило підприємство можливості реєструвати податкові накладні. Поповнити кошти на рахунку в СЕА у підприємства також не було можливості через відсутність обігових коштів на поточних рахунках ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Ухвалою суду від 04 вересня 2024 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі № 280/8160/24, підготовче засідання призначено на 24 вересня 2024 року на 10 год. 00 хв.

Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків позовну заяву не визнало. У поданому до суду 18 вересня 2024 року через особистий кабінет в підсистемі «електронний суд» відзиві на позов посилається на те, що норматив відрахувань коштів на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго», встановлювався НКРЕКП в силу невиконання останнім своїх фінансових зобов`язань перед ДП «Енергоринок», тобто внаслідок дій (бездіяльності) саме ПАТ «Запоріжжяобленерго» (а не НКРЕКП), які в подальшому і призвели до виникнення заборгованості перед ДП «Енергоринок», дефіциту обігових коштів, заборгованості із виплати заробітної плати, податкового боргу та від`ємного значення реєстраційної суми ліміту в СЕА, на яку підприємство мало право здійснювати реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. Звертає увагу на те, що сума ПДВ включена в кінцеву суму тарифу на розподіл електроенергії, що підлягає сплаті споживачами послуг ПАТ «Запоріжжяобленерго», в той час коли тарифи затверджуються НКРЕКП без ПДВ. З урахуванням того, що сплата за тарифами споживачами відбувається із включенням відповідних сум ПДВ, позивач не може посилатися на відсутність коштів на погашення відповідних податкових зобов`язань, а посилання позивача, що погашення таких зобов`язань не відбулося виключно внаслідок застосування до позивача з боку НКРЕКП додаткових щодобових утримань з коштів з рахунків не є обґрунтованими, та не дає права підприємству не поповнювати електронний рахунок з ПДВ та не реєструвати податкові накладні в ЄРПН. Крім того, позивач отримував дохід від інших видів операційної діяльності (приєднання до електромереж, сумісний підвіс, опломбування - розпломбування електролічильників та інш.), грошові кошти за оплату яких залишались на поточному рахунку ПАТ «Запоріжжяобленерго». Вважає, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснюючи свою діяльність у сфері енергетики, не могло не усвідомлювати специфічних умов її державного регулювання, та мало планувати свою господарську діяльність з їх врахуванням з метою забезпечення можливості належного виконання свого податкового обов`язку. Таким чином, у ПАТ «Запоріжжяобленерго» була можливість дотримуватись правил та норм, за порушення яких ПКУ передбачена відповідальність, однак платником не вживались заходи щодо їх дотримання в повному обсязі. Враховуючи вищенаведене, саме по собі здійснення державою регулювання господарської діяльності у певних сферах не може розглядатися як об`єктивна обставина, яка перешкоджає належному виконанню платником податків своїх обов`язків у податкових відносинах. З урахуванням наведеного, реєстрація податкової накладної в ЄРПН у строки, встановлені пунктом 201.10 статті 201 ПКУ є одним із елементів податкового обов`язку, який закріплений для усіх платників податків (продавців), незалежно від форм власності або специфіки діяльності. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

20 вересня 2024 року до суду від представника Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення EasyCon.

Ухвалою суду від 20 вересня 2024 року у задоволенні вищезазначеного клопотання представника відповідача відмовлено.

Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року підготовче засідання у справі № 280/8160/24 відкладено на 22 жовтня 2024 року на 10 год 00 хв.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 280/8160/24 строком на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 11 листопада 2024 року о/об 10 год. 00 хв.

11 листопада 2024 року представником позивача до суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» подано додаткові пояснення у яких останній вказує, що Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків посилається на постанову Верховного Суду від 21 березня 2024 року у справі №280/7271/21, як на практику у подібних правовідносинах. Наголошує, що вказані твердження є безпідставними, виходячи з наступного. Так, у вказаному судовому рішенні Верховний Суд зазначає: «За наведеного обґрунтування позовних вимог та з урахуванням встановлених судами обставин, відсутні підстави вважати, що неналежне виконання податкового обов`язку з боку позивача зумовлене обставинами, за які відповідає держава». Однак, як вже зазначалось, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року у справі №280/5659/22 задоволено позовні вимоги ПАТ «Запоріжжяобленерго», визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України, яка полягає у не приведенні у відповідність розрахунку Накл (регліміт) в системі електронного адміністрування податку на додану вартість до достовірних значень за період липня 2015 листопада 2017, шляхом збільшення показника Накл (регліміт) на суму 290 346 772, 63 грн. Зобов`язано Державну податкову службу України привести у відповідність розрахунок Накл (регліміт) в системі електронного адміністрування податку на додану вартість до достовірних значень за період липня 2015 листопада 2017 шляхом збільшення показника Накл (регліміт) на суму 290 346 772, 63 грн. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року вказане рішення залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2024 року ДПС України відмовлено у відкритті касаційного провадження. Таким чином, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року у справі №280/5659/22 набрало законної сили та є чинним. У вищезазначеному рішенні судом встановлено, що 09 листопада 2017 року в системі електронного адміністрування ПДВ змінився алгоритм обрахунку показника Перевищ (override по періодам) за кожен звітний період окремо починаючи з липня 2015 року. Зміна методики алгоритму розрахунку показника Перевищ призвела до зменшення суми податку Накл (Регліміт), на яку позивач має право зареєструвати ПН/ РК на 290 346 772, 63 грн. Таким чином, дії податкового органу, які були визнанні судом протиправними, призвели до того, що в системі електронного адміністрування ПДВ у ПАТ «Запоріжжяобленерго» утворилось від`ємне значення на суму 290 346 772, 63 грн. Вказані протиправні дії саме податкового органу додатково унеможливили своєчасну реєстрацію ПАТ «Запоріжжяобленерго» податкових накладних в єдиному реєстрі, оскільки сума реєстраційного ліміту була зменшена на значну суму, як підприємство не мало змогу погасити надходженнями. Тому, обставини цієї справи відрізняються від обставин справи №280/7271/21, оскільки в даному випадку, саме внаслідок протиправної поведінки держави, в особі Державної податкової служби України, ПАТ «Запоріжжяобленерго» не мого своєчасно виконувати податковий обов`язок. Позовну заяву просить задовольнити.

Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року підготовче засідання відкладено на 02 грудня 2024 року о/об 11 год. 00 хв.

28 листопада 2024 року представником відповідача до суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» подано додаткові пояснення, у яких останній вказує, що згідно проведеного в ході камеральної перевірки аналізу даних фінансової звітності за звітні періоди 2015 - 2021 років, а саме згідно даних Балансу та Звіту про рух грошових коштів встановлено залишки коштів, які дозволяли сплачувати поточні податкові зобов`язання і поповнювати рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. При цьому сума ПДВ включена в кінцеву суму тарифу, що підлягає сплаті споживачами. ПДВ у розмірі 20% нараховується на всю суму тарифу, і відповідно до приписів пункту 187.10 ст. 187 ПКУ формує свої зобов`язання з ПДВ. З огляду на це, позивач не може стверджувати про відсутність надходжень сум з цільовим призначенням на сплату ПДВ та повну відсутність можливості поповнення електронного рахунку внаслідок відсутності цільових коштів. Крім того, з урахуванням того, що сплата за тарифами споживачами відбувається із включенням відповідних сум ПДВ, позивач не може посилатися на відсутність коштів на погашення відповідних податкових зобов`язань. Законодавець передбачив можливість для реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування шляхом поповнення рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість. А пунктом 187.10 статті 187 Податкового кодексу України передбачено формування податкових зобов`язань з ПДВ на дату зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку. Тобто, отримуючи кошти на банківський рахунок ПАТ «Запоріжжяобленерго» мало можливість здійснити поповнення рахунку в СЕА ПДВ для виконання обов`язку, передбаченого пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України. Отже, законом встановлений імперативний обов`язок платника податку зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлені законом терміни. На час здійснення податкового правопорушення норми Податкового кодексу України, як і жоден нормативно-правовий акт, не містили положень, які б звільняли платника податку від обов`язку своєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних чи від відповідальності за не вчинення таких дій. Наявність від`ємного значення на електронному рахунку не є підставою для звільнення або відтермінування визначеного пунктом 201.10 статті 201 ПК України обов`язку щодо реєстрації податкової накладної. Відсутність необхідних сум на вказаному рахунку є підставою для відмови в реєстрації, а не для звільнення платника податку від обов`язку реєстрації податкових накладних у строки, встановлені законом. Також, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків ще раз наголошує, що навіть збільшення показника aНакл. у розмірі «-699'910'037,93» грн.. (сума ліміту на момент надсилання податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію за черговістю, зафіксованої актом перевірки, зокрема 15 грудня 2020 року) відповідно до рішення суду по справі №280/5659/22 на суму 290 346 772,63 грн. не призвело б до позитивного значення суми ліміту. Наказом Міністерства фінансів України від 23 березня 2018 року № 381 внесено зміни до форми податкової декларації з ПДВ ( набрав законної сили 01 червня 2018 року). Зокрема зазначеним наказом форму декларації доповнено двома таблицями, що повинні містити наступні відомості: - про включені суми податку на додану вартість, вказані в податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних на дату подання податкової декларації з податку на додану вартість, до суми податкових зобов`язань за звітний (податковий) період - таблиці 1.1 (Д5) (додаток 5); - про суми податку на додану вартість, вказані в податкових накладних, складених з 01 липня 2015 року та не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних на дату подання податкової декларації з податку на додану вартість, включені до суми податкових зобов`язань за минулі звітні (податкові) періоди - таблиця 1.2 (Д5) (додаток 5). Для можливості реєстрації податкових накладних ПАТ «Запоріжжяобленерго» необхідно було коректно відобразити інформацію щодо незареєстрованих податкових накладних в розрізі покупців в таблицях 1.1., 1.2. (Д5) в декларації з ПДВ за червень 2018 року. При цьому від покупців ПАТ «Запоріжжяобленерго» не вимагається здійснення будь-яких дій по заповненню декларації з ПДВ за червень 2018 року в частині відображення незареєстрованих податкових накладних ПАТ «Запоріжжяобленерго». Так, після подання податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2018 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» було заповнено таблиці 1.1., 1.2. (Д5), що надало змогу підприємству здійснити реєстрацію податкових накладних та/або розрахунків коригування в ЄРПН згідно пункту 200-1.9 статті 200-1 ПКУ. Тобто, ПАТ «Запоріжжяобленерго» після подання декларації з податку на додану вартість за червень 2018 року та в наступні звітні періоди мало змогу здійснювати своєчасно реєстрацію податкових накладних та/або розрахунків коригування в ЄРПН. В задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року провадження у справі зупинено до 14 січня 2025 року на підставі пункту 4 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 14 січня 2025 року провадження по справі поновлено.

Протокольною ухвалою суду від 14 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 14 січня 2025 року представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення.

14 січня 2025 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши думку сторін, суд встановив наступне.

06 червня 2024 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» отримало податкове повідомлення-рішення №541/32-00-51-04-03/00130926 від 05 червня 2024 року на суму 2 732 862,50 грн., прийняте Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі акту камеральної перевірки від 29 квітня 2024 року № 435/32-00-51-04-03/00130926, яким встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН (за звітний період: січень 2018 року, березень 2018 року, червень 2018 року, липень 2018 року, вересень 2018 року, жовтень 2018 року, листопад 2018 року, грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року, травень 2019 року, липень 2019 року, вересень 2019 року, жовтень 2019 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року, травень 2020 року, липень 2020 року, квітень 2021 року, грудень 2021 року, лютий 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, березень 2023 року, квітень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, серпень 2023 року, вересень 2023 року), а саме: пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ.

Не погодившись із вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, ПАТ «Запоріжжяобленерго» оскаржило його в адміністративному порядку до ДПС України.

Рішенням про результати розгляду скарги №24331/6/99-06-01-04-06 від 09 серпня 2024 року, яке одержане уповноваженою особою позивача 19 серпня 2024) року, скаргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» залишено без задоволення, оскаржуване ППР без змін.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/ послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

З урахуванням пункту 201.10 статті 201 ПКУ та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, визначених цим Кодексом. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

У відповідності до змін, внесених до ПК України Законом від 16 січня 2020 року №466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (далі - Закон № 466) та Законом від 14 липня 2020 року №786-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців», за пунктом 73 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю, а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень (форма «Н»). Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Судом встановлено, що Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, на виконання пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ щодо застосування штрафних санкцій за порушення платниками ПДВ граничного терміну реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, нарахованих платникам податків за звітний період з січня 2018 року по вересень 2023 року, грошові зобов`язання за якими не узгоджені станом на дату проведення перевірки та винесення відповідачем оскаржуваного в даній справі рішення, здійснено нарахування штрафу ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Тобто, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовані штрафні санкції за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Відповідно до статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

За правилами статті 37 ПК України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку. Підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.

При цьому, враховуючи положення наведених статей у сукупності із нормами, зокрема, статей 44, 49, 134, 163, 187, 198, 201 ПК України можна дійти висновку, що під податковим обов`язком платника розуміється не виключно обов`язок зі сплати конкретного податку. Сплата податку є реалізацією основного обов`язку платника податків і може бути розглянута як податковий обов`язок у вузькому розумінні. Однак, податковий обов`язок у широкому розумінні включає в себе обов`язок з ведення податкового обліку; обов`язок зі сплати податків і зборів; обов`язок з подання податкової звітності. Податковий обов`язок у широкому розумінні можна диференціювати і за видовими обов`язками платника податків, що виникають щодо кожного податку чи збору. Сукупність подібних окремих обов`язків і складатиме комплекс податкових обов`язків платника податків або податковий обов`язок у широкому розумінні.

ПК України визначає, що датою виникнення податкових зобов`язань є дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Приписами пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктом 11 Підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідні положення ПК України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Положеннями пункту 120-1.1. статті 120-1 ПК України (в редакції, чинній станом на час прийняття спірного податкового повідомлення -рішення) визначено, що Порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

З урахуванням наведеного, системний аналіз норм податкового законодавства дає підстави для висновку, що реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у строки, встановлені пунктом 201.10 статті 201 ПК України, є одним із елементів податкового обов`язку, який закріплений для усіх платників податку (продавців), незалежно від форм власності або специфіки діяльності. Тим самим у правовій державі закріплюється принцип рівності обов`язків таких суб`єктів господарювання перед державою та передбачуваності дій контролюючих органів за їх невиконання (неналежне або несвоєчасне виконання). Невиконання (неналежне або несвоєчасне виконання) такого обов`язку утворює склад податкового правопорушення.

Наявність факту несвоєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН позивачем не оспорюється. Проте, позивач вважає, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних була здійснена за відсутності вини товариства.

Так, Законом України від 16 січня 2020 № 466-ІХ "Про внесення змін до Податкового Кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" (далі - Закон №466) внесено зміни до ПК України, у тому числі: в частині кваліфікації податкового правопорушення; суб`єктів, які притягаються до відповідальності за вчинення податкових правопорушень; розміру відповідальності за вчинення податкового правопорушення; встановлено обставини, що пом`якшують відповідальність особи, а також передбачено відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів.

Дані нововведення запроваджені з 1 січня 2021 року.

Поняття податкового правопорушення, вини, умисності діяння, загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень, обставини, що звільняють від відповідальності або пом`якшують відповідальність за вчинення податкових правопорушень, визначені у статтях 109, 112, 112-1, п.113.6 ст.113 ПК України.

Так, відповідно до внесених Законом №466-ІХ змін податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених ПК України) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених ПК України (пункт 109.1 статті 109 ПК України). Необхідною умовою для притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення у випадках, визначеними пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2 - 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2 125-1.4 статті 125-1 ПК України, є доведення умислу.

У визначенні податкового правопорушення законодавець прямо не зазначає про необхідність встановлення вини у діях платника податків.

Разом з тим, за усталеною практикою Верховного Суду (постанови від 14 серпня 2018 року у справі № 803/1583/17, від 30 січня 2018 року у справі № 815/2745/17, від 02 липня 2019 року у справі № 2340/3802/18, від 20 серпня 2019 року у справі № 1640/3125/18) вчинення платником всіх залежних від нього дій для своєчасної реєстрації податкової накладної, яка не відбулася внаслідок протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень, від якого залежало забезпечення можливості належним чином виконати цей обов`язок, унеможливлює притягнення такого платника податків до відповідальності.

Суд зазначає, що у періоді встановлення майже нульового нормативу відрахування коштів на поточні рахунки платника регулювання платіжно - розрахункових відносин енергопостачальників, що здійснювали господарську діяльність з постачання електроенергії на оптовому ринку електричної енергії України здійснювались відповідно до статей 15, 15-1 Закону України «Про електроенергетику» та Порядку визначення відрахувань коштів на поточні рахунки енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, та на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 13 жовтня 2011 року №700 (далі - Порядок 700), який передбачає стимулюючі (коригуючи) механізми, застосування яких спрямоване на покращення рівня розрахунків за куповану у оптового постачальника енергію.

НКРЕКП розраховувало алгоритм - порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання електричної енергії на закріпленій території згідно з методологічними принципами Порядку №700, у тому числі із застосуванням відповідних заходів регуляторного впливу до деяких енергопостачальних компаній (серед яких і ПАТ «Запоріжжяобленерго»), згідно з якими встановлювався розрахунковий норматив відрахувань коштів на поточний рахунок ПАТ «Запоріжжяобленерго», у тому числі із застосуванням додаткових щодобових відрахувань коштів з поточного рахунку за невиконання фінансових зобов`язань перед ДП «Енергоринок», які розраховувались на основі даних ДП «Енергоринок».

Як зазначає НКРЕКП в листі від 29 березня 2018 року №3075/28/7-18, надісланий на адресу Запорізької міської ради, ПАТ «Запоріжжяобленерго», Фонду державного майна України, зазначений підхід НКРЕКП застосовувало до всіх енергопостачальників, що здійснювали господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, при прийнятті рішень, передбачених нормами Порядку, зокрема при встановленні нормативу відрахувань коштів на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Рівень надходжень коштів на поточний рахунок енергопостачальників, що здійснювали господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території (коштів, які в подальшому можуть бути спрямовані у тому числі на виплату заробітної плати працівникам, оновлення матеріально - технічної бази та інші напрямки) залежить від ефективності роботи керівного менеджменту ПАТ «Запоріжжяобленерго», спрямованої на забезпечення споживачами повних поточних розрахунків та погашення заборгованості за спожиту у минулих періодах електричну енергію.

Таким чином, такий норматив відрахувань коштів на поточні рахунки ПАТ «Заноріжжяобленерго», встановлювався НКРЕКП в силу невиконання останнім своїх фінансових зобов`язань перед ДП «Енергоринок», тобто внаслідок дій (бездіяльності) саме ПАТ «Заноріжжяобленерго» (а не НКРЕКП), які в подальшому і призвели до виникнення заборгованості перед ДП «Енергоринок», дефіциту обігових коштів, заборгованості із виплати заробітної плати, податкового боргу та від`ємного значення реєстраційної суми ліміту в СЕА, на яку підприємство мало право здійснювати реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

За наведеного обґрунтування позовних вимог та з урахуванням встановлених судом обставин, відсутні підстави вважати, що неналежне виконання податкового обов`язку з боку позивача зумовлене обставинами, за які відповідає держава. ПАТ «Запоріжжяобленерго», здійснюючи свою діяльність не могло не усвідомлювати специфічних умов її державного регулювання та мало планувати свою господарську діяльність з їх урахуванням з метою забезпечення можливості належного виконання свого податкового обов`язку. За невиконання встановленого державою обов`язку запроваджена нею ж відповідальність не настає лише у тому випадку, коли держава не створила умов для виконання такого обов`язку. Саме ж собою здійснення державою регулювання господарської діяльності у певних сферах не може розглядатися як об`єктивна обставина, яка перешкоджає належному виконанню платником своїх обов`язків у податкових відносинах.

За таких обставин, суд висновує, що у товариства була можливість дотримуватись строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН, однак платник не вжив усіх залежних від нього заходів задля уникнення порушення.

З приводу посилань позивача на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року у справі №280/5659/22, яким визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України, яка полягає у не приведенні у відповідність розрахунку Накл (регліміт) в системі електронного адміністрування податку на додану вартість до достовірних значень за період липня 2015 року по листопад 2017 року шляхом збільшення показника Накл (регліміт) на суму 290 346 772, 63 грн. та зобов`язано Державну податкову службу України привести у відповідність розрахунок Накл (регліміт) в системі електронного адміністрування податку на додану вартість до достовірних значень за вказаний період шляхом збільшення показника Накл (регліміт) на суму 290 346 772, 63 грн. як на обставину, що підтверджує факт відсутності у нього коштів для здійснення своєчасної реєстрації податкових накладних суд зазначає, що згідно проведеного в ході камеральної перевірки аналізу даних фінансової звітності позивача за звітні періоди 2015 - 2021 роки, а саме згідно даних Балансу та Звіту про рух грошових коштів відповідачем встановлено залишки коштів, які дозволяли сплачувати поточні податкові зобов`язання і поповнювати рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. При цьому сума ПДВ включена в кінцеву суму тарифу, що підлягає сплаті споживачами. ПДВ у розмірі 20% нараховується на всю суму тарифу, і відповідно до приписів пункту 187.10 статті 187 ПКУ формує свої зобов`язання з ПДВ.

З огляду на вказане, доводи позивача про відсутність надходжень сум з цільовим призначенням на сплату ПДВ та повну відсутність можливості поповнення електронного рахунку внаслідок відсутності цільових коштів у період з 2018 по 2023 роки не відповідають дійсним обставинам справи.

Окрім того, враховуючи, що сплата за тарифами споживачами відбувається із включенням відповідних сум ПДВ, позивач не може посилатися на відсутність коштів на погашення відповідних податкових зобов`язань.

Також, суд зазначає, що період, який досліджувався судом в рамках адміністративної справи № 280/5659/22 (2015-2017 року) є відмінними від періодів, які досліджуються в рамках даної адміністративної справи (2018 2023 роки). При цьому, докази на підтвердження того факту, що бездіяльність контролюючого органу щодо не приведення у відповідність розрахунку Накл (регліміт) в системі електронного адміністрування податку на додану вартість до достовірних значень за період з 2015 по 2017 року зумовили неможливість своєчасного подання позивачем до реєстрації податкових накладних у період з 2018 року по 2023 роки матеріали справи не містять.

Окрім того, суд звертає увагу позивач на те, що сама по собі сума від`ємного значення на електронному рахунку не є підставою для звільнення або відтермінування визначеного пункту 201.10 статті 201 ПК України обов`язку щодо реєстрації податкової накладної.

Відсутність необхідних сум на вказаному рахунку є підставою для відмови в реєстрації, а не для звільнення платника податку від обов`язку реєстрації податкових накладних у строки, встановлені законом.

Стосовно інших посилань сторін, то суд зазначає, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню повністю. Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України). Оскільки у задоволенні позовних вимог судом відмовлено, розподіл судових витрат в порядку статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 541/32-00-51-04-03/00130926 від 05 червня 2024 року - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення складено та підписано 22 січня 2025 року.

Суддя Д.В. Татаринов