Справа № 200/7726/24
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року Справа№200/7726/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04.11.2024 до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 17.06.2020 по 12.10.2024 на суму 157119,80 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 17.06.2020 по 12.10.2024 на суму 157119,80 грн. відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового та пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 16.12.2019 на посаді підземного електрослюсаря в відокремленому підрозділі "Шахта 1-3 "Новогродівська" державного підприємства "Селидіввугілля";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати період роботи до страхового та пільгового стажу за Списком №1 з 16.12.2019 на посаді підземного електрослюсаря в відокремленому підрозділі "Шахта 1-3 "Новогродівська" державного підприємства "Селидіввугілля", внести відповідні зміни до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та виконати перерахунок пенсії з 17.06.2020.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що на підставі адвокатського запиту, позивачу було виплачено перераховану пенсію, проте компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати доходів здійснено не було, що і стало підставою звернення до суду.

Крім того, у позовній заяві вказує, що відповідачем протиправно під час призначення пенсії невраховано у зарахуванні до страхового та пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 16.12.2019 на посаді підземного електрослюсаря. Вказує, що не приймає посилання відповідача про те, що відсутні на дату звернення за призначенням пенсії сплата внесків по підприємству ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля». Вважає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, факт не сплати підприємством страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового та пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи на такому підприємстві.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08.11.2024 залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Надано позивачу термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом надання: доказів сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

Від представника позивача надійшло клопотання на виконання ухвали суду від 08.11.2024 та докази сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

Разом з позовною заявою представником позивача було надано клопотання про поновлення строку для звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08.11.2024 залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Надано позивачу термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом надання: доказів сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

Від представника позивача надійшло клопотання на виконання ухвали суду від 08.11.2024 та докази сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

Разом з позовною заявою представником позивача було надано клопотання про поновлення строку для звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.11.2024 заяву представника позивача Радзіона Володимира Васильовича про поновлення процесуального строку задоволено та визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк звернення з позовом до адміністративного суду; прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

19.12.2024 представником відповідача подано через систему «Електронний суд» відзив по справі, згідно змісту якого по суті спору зазначено, що зобов`язання щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати позивачу відсутні, у зв`язку з чим відповідач вважає, що його дії є правомірними та законними. Крім того, у відзиві зазначено, що страховий стаж позивача враховано по 30.11.2019. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу станом на 18.06.2020, за період з 01.12.2019 по 30.05.2020 відсутня сплата страхових внесків до Пенсійного фонду фонду України, отже зазначений період не підлягає зарахуванню до страхового та пільгового стажу позивача. З 01.03.2023 позивачеві здійснено автоматичний перерахунок «Масовий перерахунок по стажу, абзац 3 частини 4 статті 42 Закону України № 1058» та до страхового стажу зараховано період роботи з 01.12.2019 по 30.04.2020. У вересні 2024 року переглянуто розрахунок стажу з дати призначення пенсії 17.06.2020, у зв`язку з чим загальний пільговий стаж позивача склав 15 років 06 місяців 04 дні.

23.12.2024 представник позивача подав через канцелярію суду клопотання, яке мотивоване тим, що відзив на позовну заяву поданий з порушенням строку, встановленого судом. З наведеного, на переконання представника позивача, слідує про недотримання відповідачем у справі порядку подання відзиву на позовну заяву. З огляду на викладене просить суд залишити без розгляду відзив відповідача та вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подане клопотання представника позивача в частині щодо залишення без розгляду відзиву відповідача, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, оскільки представником позивача не вказано норми процесуального кодексу, якими обумовлено приписи щодо залишення без розгляду відзиву на адміністративний позов. Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, отже, клопотання представника позивача, в частині щодо вирішення спору за наявними матеріалами справи, підлягає задоволенню.

Правом надання до суду відповіді на відзив відповідно до ст.163 Кодексу адміністративного судочинства України позивач не скористався.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є одержувачем пенсії за віком призначену на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

20.08.2024 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про включення/зарахування періоди роботи позивача до страхового стажу та пільгового стажу за Списком №1, а саме: з 01.09.1983 по 05.01.1987 навчання у ПТУ № 63; з 21.01.1987 по 05.05.1987 на посаді підземного електрослюсаря в ДП «Селидіввугілля» відокремлений підрозділ «Шахта 1-3 «Новогродівська»; з 18.05.1987 по 17.05.1990 військова служба строкова в радянській армії; з 27.07.1990 по 04.08.1999 на посаді підземного електрослюсаря в «Шахта 1-3 «Новогродівська»; з 16.12.2019 по день подання цієї заяви на посаді підземного електрослюсаря в відокремленому підрозділі "Шахта 1-3 "Новогродівська" державного підприємства "Селидіввугілля". Включення/зарахування до страхового та пільгового стажу період роботи з 16.12.2019 по день подання цієї заяви на посаді підземного електрослюсаря в відокремленому підрозділі "Шахта 1-3 "Новогродівська" державного підприємства "Селидіввугілля" та внести відповідні зміни до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; також просив виконати перерахунок пенсії.

У відповідь на запит відповідачем було лист від 16.09.2024 № 25041-22169/Р-02/8-0500/24 у якому повідомлено, що заява позивача від 17.06.2020 на призначення пенсії та документи долучені до неї були розглянуті за принципом екстериторіальності спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та за наявності страхового стажу 25 років 09 місяців 17 днів (в тому числі пільгового стажу за Списком № 1 на підземних роботах 12 років 06 місяців 10 днів) винесено рішення №37 від 22.06.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 17.06.2020.

За результатами перевірки встановлено, що до стажу роботи на пільгових умовах безпідставно не було враховано період строкової військової служби з 18.05.1987 по 11.05.1990.

При приведенні пенсійної справи у відповідність з 17.06.2020 страховий стаж склав 25 років 09 місяців 17 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 на підземних роботах склав 15 років 06 місяців 04 дні).

Відповідно до статті 8 Закону України № 345-VI від 02.09.2008 «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон №345), мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах, зокрема, не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи зазначене розмір пенсії обчислено з урахуванням абзацу 3 пункту 1 статті 28 Закону №1058 і статті 8 Закону №345 у розмірі трьох прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність (1638,00 грн х 3). По пенсійній справі позивача проведено всі перерахунки пенсії, які були передбачені чинним законодавством.

Виплату пенсії у новому розмірі та доплати за період з 17.06.2020 по 30.09.2024 буде проведено у найближчий виплатний період.

Щодо врахування до пільгового страхового стажу періоду роботи з 16.12.2019 по 31.05.2020 встановлено, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058, враховуючи відсутність на дату звернення 08.06.2022 сплати внесків по підприємству ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» () для врахування даного періоду до пільгового страхового стажу підстави відсутні.

12.10.2024 відповідачем виплачено позивачу пенсію у новому розмірі за період з 17.06.2020 по 30.09.2024 на суму 157119,80 грн (скріншот з онлайн банкінгу).

15.10.2024 представник позивача звернувся із заявою про нарахування та виплату позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період із 17.06.2020 по 30.09.2024 на суму пенсії 157119,80 грн.

У відповідь на запит відповідачем було лист від 18.10.2024 № 0500-0202-8/102000 у якому повідомлено, що виплата пенсії здійснюється своєчасно, нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати недоцільне.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 17.06.2020 по 12.10.2024 рік на суму 157119,80 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Так, питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 (далі - Порядок №159).

Статтею 1 Закону передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі страхових виплат). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі органом соціального страхування) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно статті 3 Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

За змістом статті 4 Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З аналізу норм Закону та Порядку № 159 слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);

3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;

5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

Суд звертає увагу на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові від 18.11.2014 у справі № 21-518а14, в якій зазначено, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі соціальних виплат). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення, однак суд звертає увагу, що, як вказано Верховним судом України, основною умовою для виплати компенсації є порушення строків виплати саме нарахованих доходів.

У постанові від 21.05.2014 у справі № 6-43цс14 Верховний Суд України зазначив, що за наявності визначених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" умов у тому самому порядку компенсації підлягає присуджена за рішенням суду сума, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.

З наведеного слідує, що у випадку коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду, а визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону, є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.

Отже, компенсація втрати частини доходів у разі порушення строків виплати страхових виплат пов`язана з фактичною виплатою заборгованості пенсії за відповідний місяць.

Як було зазначено вище, за результатами перевірки встановлено, що до стажу роботи на пільгових умовах безпідставно не було враховано період строкової військової служби з 18.05.1987 по 11.05.1990. При приведенні пенсійної справи у відповідність з 17.06.2020 страховий стаж склав 25 років 09 місяців 17 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 на підземних роботах склав 15 років 06 місяців 04 дні). Відповідно до статті 8 Закону України № 345-VI від 02.09.2008 «Про підвищення престижності шахтарської праці», мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах, зокрема, не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Враховуючи зазначене розмір пенсії обчислено з урахуванням абзацу 3 пункту 1 статті 28 Закону №1058 і статті 8 Закону №345 у розмірі трьох прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність (1638,00 грн х 3). По пенсійній справі позивача проведено перерахунки пенсії за період з 17.06.2020 по 30.09.2024. 12.10.2024 відповідачем виплачено позивачу пенсію у новому розмірі за період з 17.06.2020 по 30.09.2024 на суму 157119,80 грн.

Управлінням проведено нарахування пенсії, втім відповідачем не сплачено компенсацію втрати частини доходу за зазначений період.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку про визнання протиправною бездіяльності Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації втрати частини доходів на суми пенсії за період з 17.06.2020 по 30.09.2024, які були сплачені Головним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області з порушенням строків виплати у жовтні 2024 року; зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, на суми пенсії за період з 17.06.2020 по 30.09.2024 які були сплачені Головним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області з порушенням строків виплати у жовтні 2024 року.

При цьому суд зауважує, що визначення конкретної суми компенсації належить до обов`язків відповідача; в розмір цієї суми не є спірним моментом даної справи на відміну від факту виплати компенсації.

Відтак суд задовольняє позовні вимоги саме у зазначений вище спосіб.

Щодо зарахування до страхового та пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 16.12.2019 на посаді підземного електрослюсаря в відокремлений підрозділ "Шахта 1-3 "Новогродівська" Державного підприємства "Селидіввугілля".

Як вказує відповідач у листі від 16.09.2024 № 25041-22169/Р-02/8-0500/24, щодо врахування до пільгового страхового стажу періоду роботи з 16.12.2019 по 31.05.2020, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058, враховуючи відсутність на дату звернення 08.06.2022 сплати внесків по підприємству ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» () для врахування даного періоду до пільгового страхового стажу підстави відсутні.

Щодо не врахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів роботи з підстав несплати роботодавцем єдиного соціального внеску, суд зазначає наступне.

Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону України № 1058-IV.

Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Суд зазначає, що страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами. Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

Так, зокрема статтею 113 Закону № 1058 передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 1058, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 частини другої статті 17 Закону № 1058) незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону № 1058).

Статтею 106 Закону України № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника.

Крім того, суд вказує, що посада електрослюсаря підземного відноситься до посад, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та відповідає записам в «Індивідуальних відомостях про застраховану особу» форми ОК-5 із зазначенням періоду трудової діяльності позивача з грудня 2019 року по червень 2020 року, як спеціального стажу за кодом ЗП3014А1.

Окрім того, розділом І Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 "Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» (далі - Постановою № 202), законодавцем встановлений, зокрема, список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, а саме: I) підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

У той же час Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, включає Розділ І «Гірничі роботи», п.п.1.1а - усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Професія і код ЗПЗ014А1 зазначені підприємствами-страхувальниками при поданні звітів, належать до робіт за Списком № 1, які дають право на пенсію незалежно від віку.

Отже, пільговий стаж за Списком № 1 згідно з Постановою № 202 повинен включатись до загального пільгового стажу при обчисленні пенсії.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 16 грудня 2019 року по 17 червня 2020 (дата подачі заяви про призначення пенсії) на посаді електрослюсарем підземним підлягає врахуванню до страхового та до спеціального (пільгового) стажу роботи за Списком №1.

Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування при призначенні пенсії з 17.06.2020 до страхового та пільгового стажу позивача періоду роботи електрослюсарем підземним з 16.12.2019 по 17.06.2020; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 17.06.2020 перерахунок пенсії позивача із зарахування до страхового та спеціального (пільгового) стажу роботи позивача за Списком №1 періоду роботи електрослюсарем підземним з 16.12.2019 по 17.06.2020, а також виплатити перераховану пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача внести до індивідуальних відомостей відносно застрахованої особи належить відмовити з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.11.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону. Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування. Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Пунктом 2 частини третьої статті 20 Закону №2464-VI визначено, що на кожну застраховану особу заводиться персональна електронна облікова картка, до якої включаються такі відомості: частина картки, що відображає загальний страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Поряд з цим, як передбачено пунктом 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За приписами частини шостої статті 25 Закону №2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Як вбачається із наданого позивачем витягу форми ОК-5 встановлено, що Відокремленим підрозділом "Шахта 1-3 "Новогродівська" Державного підприємства "Селидіввугілля" внесено сплату єдиного внеску за спірний період з 16.12.2019 по 17.06.2020, позначка про сплату «так».

Відтак, оскільки платником єдиного внеску є ВП "Шахта 1-3 "Новогродівська", за яким обліковується сплата страхових коштів, а не позивач, внесення до індивідуальних відомостей відносно застрахованої особи ОСОБА_1 інформації про нарахування помісячних страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за спірний період не потребується.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області підлягають задоволенню із належним способом захисту порушеного права позивача, який визначено судом.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що підставою звернення до суду з даним позовом стали протиправні дії відповідача, суд приходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору в розмірі 1937,92 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів на суми пенсії за період з 17.06.2020 по 30.09.2024, які були сплачені Головним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області з порушенням строків виплати у жовтні 2024 року.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, на суми пенсії за період з 17.06.2020 по 30.09.2024 які були сплачені Головним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області з порушенням строків виплати у жовтні 2024 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування при призначенні пенсії з 17.06.2020 до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи електрослюсарем підземним з 16.12.2019 по 17.06.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 17.06.2020 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахування до страхового та спеціального (пільгового) стажу роботи за Списком №1 періоди роботи електрослюсарем підземним з 16.12.2019 по 17.06.2020, а також виплатити перераховану пенсію, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1937,92 грн (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім гривень 92 копійки).

Повне рішення судом складено 22.01.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов