Справа № 500/1722/24
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/1722/24 пров. № А/857/21517/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року (головуючого судді Баб`юка П.М., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Тернопіль повний текст рішення складено 12.07.2024) у справі № 500/1722/24 за позовом ОСОБА_1 до Комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.03.2024 звернувся в суд з позовом до Комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Тернопільській області в якому просить визнати протиправною відмову Комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Тернопільській області у зарахуванні пільгової вислуги ОСОБА_1 до його календарної вислуги років наявну пільгову вислугу, яка дає право на встановлення надбавки за вислугу років, зобов`язати Комісію з реорганізації Головного управління ДФС у Тернопільській області здійснити перерахунок та зарахувати полковнику податкової міліції ОСОБА_1 в календарну вислугу років наявну у нього пільгову вислугу, яка дає право на встановлення надбавки за вислугу років, передбачену Постановою КМУ №393 від 17.07.1992 сформовану за період з 22.02.2018 по 21.06.2018 - розрахунку 3 місяці за кожен місяць участі в АТО.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 через свого представника адвоката Саламандика Андрія Івановича подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідно до статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в АТО в особливий період, зараховується до стажу державної служби на пільгових умовах. Зокрема, один місяць стажу зараховується за три, тобто у трикратному розмірі (постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей», п. 3, далі - Постанова №393). Враховуючи той факт, що з 22.02.2018 по 21.06.2018 ОСОБА_1 проходив службу в зоні бойових дій, прослуживши в загальному 00 років 03 місяців 29 днів, то пільга буде становити 00 роки 07 місяців 28 дні, тобто ще плюс до вислуги років. ОСОБА_1 було подано заяву до відповідача в якій просив: «Провести перерахунок та зарахувати в календарну вислугу років наявну у мене пільгову вислугу, яка дає право на встановлення надбавки за вислугу років, передбачену Постановою КМУ №393 від 17.07.1992 р. сформовану за період з 22.02.2018 по 21.06.2018 - розрахунку 3 місяці за кожен місяць участі в АТО». Однак у відповіді відповідача на його рапорт, було відмовлено, зазначивши, що немає правових підстав, також не згадується про його перебування в зоні АТО (з 22.02.2018 по 21.06.2018), після цього тривалого відрядження ним було отримано статус учасника бойових дій. Посилається на постанову Вищого адміністративного суду України від 14.04.2017 у справі №К/800/12047/17. Також зазначає, що основним нормативним документом, що регламентує порядок пільгового підрахунку служби є постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 в якій йдеться: «До вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих; час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року; таємно; час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичної установи України, її співробітників та членів їх сімей; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення». В цій же Постанові №393 йде мова й про те, що вислуга дана враховується і для призначення виплат (як разових, так і щомісячних). Так було в редакції попередніх років, що залишилось і тепер. Якщо говорити, що мовляв було внесено зміни, то пільга була набута в той час, коли змін ще не було. Якщо розібратися по суті згаданих змін, то дані зміни (а вірніше - доповнення до Постанови 393) - регламентують розмір пенсії. Якщо раніше пільгова вислуга враховувалася тільки при підрахунку часу виходу на пенсію, і коли подивитися довідку з пенсійної справи особи, яка вийшла на пенсію з врахуванням пільгової вислуги, то було видно, що розмір йому нараховується тільки з календарної вислуги, а згадані зміни тепер чітко вказують, що і пільгові роки впливають на розмір пенсії. Крім того, в період, коли позивач проходив службу, діяла норма, яка надавала йому право на пільговий обрахунок вислуги, і тому та пільга уже була набута. Позбавити її жоден нормативний акт не може, оскільки в такому випадку він є неконституційним. Згідно статті 22 Конституції України: Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно статті 58 Конституції України: Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Отже, згідно з вимогами статей 22, 58 Конституції України, при прийнятті нових Законів чи внесенні змін у діючі та інші нормативно-правові акти, прийняті не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують чи скасовують відповідальність особи.

Представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому викладені заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги та просить відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 22.02.2018 по 21.06.2018 брав участь в антитерористичній операції (довідка №Л-1499/14/12-3241 від 03.09.2018 (а.с. 38), є учасником бойових дій (посвідчення серія НОМЕР_1 від 19.10.2018, а.с. 19).

Наказом Головного управління ДФС у Тернопільській області від 18.11.2021 №119-о "Про оголошення наказу Державної фіскальної служби України", звільнено ОСОБА_1 з посади та податкової міліції ДФС у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпункту «г» (через скорочення штатів) 18.11.2021, також вказано, що вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 17 років 03 місяці 16 днів, в пільговому обчисленні - 17 років 11 місяців 14 днів (а.с 26-27).

Листом Головного управління ДФС у Тернопільській області від 20.12.2021 №47/10/19-97-08-48 ДСК "Про направлення особової справи" особову справу полковника податкової міліції, заступника начальника Головного управління-начальника управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_1 направлено для подальшого ведення та зберігання на адресу Бюро економічної безпеки України .

07.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Ліквідаційної комісії Головного управління ДФС у Тернопільській області в якому просив провести перерахунок та зарахувати в календарну вислугу років наявну у нього пільгову вислугу, яка дає право на встановлення надбавки за вислугу років, передбачену Постановою КМУ №393 від 17.07.1992 сформовану за період з 22.02.2018 по 21.06.2018 - розрахунку 3 місяці за кожен місяць участі в АТО (а.с.39).

Головою комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Тернопільській області Марією Мельник надано відповідь від 11.01.2024 №24 ОСОБА_1 в якій повідомлено, що враховуючи вимоги Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року №1074, в комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Тернопільській області відсутні правові підстави для здійснення перерахунку та зарахування йому в календарну вислугу років наявну пільгову вислугу років за період з 22.02.2018 по 21.06.2018, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992.

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції погодився із правомірністю дій відповідача у справі.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Закону №2262-XII, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Статтею 12 Закону №2262-XII, визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 17 Закону №2262-XII особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються військова служба; служба в органах внутрішніх справ, поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України; час роботи в судових органах та органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі або службі в органах і військових формуваннях Служби безпеки України, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах офіцерського та начальницького складу, в Службі судової охорони на посадах середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро України на посадах начальницького складу; військова служба у збройних силах, органах внутрішніх справ, Національній поліції, органах державної безпеки держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав та інших військових формуваннях, створених законодавчими органами цих держав, Об`єднаних Збройних Силах Співдружності Незалежних Держав. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється в порядку, встановленому законодавством держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, проходили військову службу, службу в органах внутрішніх справ, Національній поліції, органах державної безпеки, якщо інше не встановлено відповідними міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

За змістом частини 4 статті 17 Закону №2262-XII, при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Положеннями статті 17-1 Закону №2262-XII передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-XII прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Згідно пункту 2 Постанови №393 до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам із спеціальним званням Бюро економічної безпеки, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, під час призначення пенсії згідно з пунктом а частини першої статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, Бюро економічної безпеки або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідно до пункту 3 Постанови №393, в редакції до 19.02.2022, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 з 22.02.2018 по 21.06.2018 брав участь в антитерористичній операції.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що період з 22.02.2018 по 21.06.2018 участі в антитерористичній операції позивача може бути зарахований на пільгових умовах (один місяць служби за три місяці) до вислуги років для призначення пенсії при його виході на пенсію (подання заяви про призначення пенсії), однак така в матеріалах справи відсутня і доказів звернення до пенсійного органу апелянт не наводить.

Слід зауважити, що у схожих за змістом правовідносинах за позовами працюючих поліцейських Верховний Суд в постанові від 22 лютого 2023 року в справі №320/12166/20 дійшов висновку, що Постанова № 393 не є нормативним актом в розумінні частини четвертої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», який визначає правила обчислення вислуги років для встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби в поліції, як на тому наполягає позивач, оскільки вона прийнята на виконання Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а її положення визначають виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення.

Механізм нарахування та виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, а також форму та порядок видачі грошових атестатів визначає Порядок виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції затверджений наказом Міністерства фінансів України 17 липня 2018 року № 61, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2018 р. за № 928/32380.

Так, відповідно до пункту 2 глави 1 "Надбавка за вислугу років" розділу IV "Щомісячні додаткові види грошового забезпечення" вказаного Порядку, надбавка за вислугу років виплачується на підставі наказу відповідного органу ДФС, виданого на підставі протоколу засідання комісії, уповноваженої визначати стаж для нарахування надбавки за вислугу років у порядку, встановленому Інструкцією про порядок обчислення стажу служби для виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції державної податкової служби України, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 15 травня 2008 року № 313, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 25 червня 2008 року за № 553/15244 (далі - Інструкція).

У відповідності до пункту 2 дія цієї Інструкції поширюється на осіб, які перебувають на службі в податковій міліції і яким відповідно до законодавства присвоєні спеціальні звання начальницького складу податкової міліції, у тому числі осіб начальницького складу податкової міліції, що працюють на посадах державних службовців структурних підрозділів органів державної податкової служби України із залишенням їх у кадрах податкової міліції, та тих, що працюють в інших органах державної влади або на підвідомчих їм підприємствах, установах і в організаціях, а також в органах місцевого самоврядування, до яких вони відряджені відповідно до законодавства для виконання спеціальних робіт або обов`язків, із залишенням їх у кадрах податкової міліції.

Згідно пункту 3 Інструкції, обчислення періодів служби для визначення стажу здійснюється у календарному обчисленні (один місяць служби за один місяць) у порядку, передбаченому законодавством для визначення стажу служби для призначення пенсії за вислугу років начальницькому складу податкової міліції.

Тобто, обчислення періодів служби для визначення стажу з метою виплати винагороди за вислугу років здійснюється у календарному обчисленні (один місяць служби за один місяць). При цьому, Постанова №393 лише визначає види служби які підлягають зарахуванню до такого стажу, а не їх період.

Апелянт в своїх вимогах посилається на положення спеціального пенсійного законодавства, в тому числі Постанови №393, що стосуються обрахунку стажу, що дає право на пенсію, однак з урахуванням матеріалів справи і поданих доказів сторонами колегією суддів не встановлено звернення позивачем щодо призначення пенсії.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок №3-1)

Відповідно до п.2 розділу І Порядку №3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом, до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій, в тому числі, - Бюро економічної безпеки України, за останнім місцем служби.

Процедуру організації в центральному апараті та територіальних управліннях БЕБ роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Інструкцією про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, яка затверджена Бюро економічної безпеки України 19 липня 2023 року №220 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2023 р. за № 1316/40372. (далі - Інструкція БЕБ)

Згідно п.1 розділу ІІ Інструкції БЕБ, уповноважені структурні підрозділи організовують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства, розглядають звернення з питань оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій та/або з метою отримання пільг, готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій;

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Інструкції БЕБ, служби управління персоналом центрального апарату та територіальних управлінь БЕБ на запит уповноваженого структурного підрозділу в триденний строк обчислюють вислугу років та за потреби страховий стаж особи, яка набула право на пенсію, оформляють розрахунок вислуги років для призначення пенсії (додаток 2) та ознайомлюють особу, яка набула право на пенсію, із розрахунком вислуги років.

Таким чином, розрахунок вислуги років позивача для призначення пенсії буде проведено уповноваженим підрозділом БЕБ після подання заяви про призначення пенсії.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, захисту в адміністративному суді підлягають лише порушені права та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

При цьому порушення прав має бути реальним, стосуватись індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішення, вчиненню ним дій чи допущенням бездіяльності порушуються права позивача. Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Відповідно до матеріалів справи, позивач зазначає, що на даний час проходить службу в Бюро економічної безпеки України, а в наказі Головного управління ДФС у Тернопільській області від 18.11.2021 №119-о вказано, що вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 17 років 03 місяці 16 днів, в пільговому обчисленні - 17 років 11 місяців 14 днів (а.с 26-27), тобто фактично не заперечується можливість зарахування періоду проходження служби в пільговому обчисленні до вислуги років позивача у разі такої необхідності, а саме під час призначення пенсії.

Підсумовуючи все вищенаведене, виходячи з системного аналізу норм законодавства та обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки позивач продовжує працювати, а також зважаючи на те, що він не звертався до відповідача із заявою про оформлення та подання документів для призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням пільгового стажу, вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахування в календарну вислугу років наявну у нього пільгову вислугу, яка дає право на встановлення надбавки за вислугу років, передбачену Постановою №393 від 17.07.1992, мають передчасний характер, відповідно суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, а доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апелянта із посиланням на постанову Вищого адміністративного суду України від 14.04.2017 у справі №К/800/12047/17 є необґрунтованими, оскільки відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Крім цього, у контексті оцінки решти доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року у справі № 500/1722/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 23.01.2025