Справа № 140/34434/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/34434/23 пров. № А/857/12227/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року (суддя Волдінер Ф.А., ухвалене в м. Луцьку) у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЛМІТ" до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Мелміт звернулося в суд з адміністративним позовом до Волинської митниці, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати:·рішення Волинської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товару №UA205140/2023/000359/2 від 07.06.2023;·картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/002076;·рішення Волинської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товару №UA205140/2023/000399/2 від 15.06.2023;·картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/002216;·рішення Волинської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товару № UA205140/2023/000407/2 від 15.06.2023;·картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/002237;·рішення Волинської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товару № UA205140/2023/000415/2 від 21.06.2023;·картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/002358; рішення Волинської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товару №UA205140/2023/000424/2 від 22.06.2023;·картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/002382;·рішення Волинської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товару №UA205140/2023/000427/2 від 23.06.2023; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/002401; рішення Волинської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товару №UA205140/2023/000440/2 від 28.06.2023; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/002479.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив відповідач- Волинська митниця, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ТОВ Мелміт укладено контракт №01/2023/PL від 01.01.2023 з компанією POLSKAMP S.A., 05-462 Duchnow. Ul.Bosmanska 23, Польща, предметом якого є купівля-продаж замороженого свинячого та курячого м`яса, сала, субпродукти, кістки, та інші частини свині або курча та курячий фарш згідно інвойсу, який є невід`ємною частиною цього контракту, і підписується на кожну партію товару.

Пунктами 4.1., 4.2. контракту передбачено, що оплата здійснюється шляхом перерахування суми на розрахунковий рахунок продавця на основі 100% передоплати на підставі проформи-інвойсу за день до завантаження товару або по факту поставки товару. Валютою платежу виступає євро. Згідно п. 5.1., 5.2. контракту сторони врегулювали, що поставка вантажу здійснюється автотранспортом із рефрижератором на територію України на умовах згідно з правилами Інкотермс-2010, а саме FCA, EXW, СРТ або DDU зазначених в інвойсі.

На виконання умов договору, компанія POLSKAMP S.A., 05-462 Duchnow, Ul.Bosmanska 23, Польща виставила позивачу рахунок-фактуру від 01.06.2023 №971/MAG/2023, згідно з якими вартість товару м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене, чиста вага 21000 кг 7350,00 євро (EUR). 06.06.2023 з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене, чиста вага 21000 кг декларантом подано до Волинської митниці митну декларацію №23UA12U2, у якій визначено митну вартість товару за основним методом в сумі 7350,00 EUR (Євро) та включено витрати на транспортування. Також, до митної декларації додано: - сертифікат якості №1417 0610/Q000 84/23/18 U А від 01.06.2023; - рахунок-фактура (інвойс) №971/MAG/2023 від 01.06.2023; - міжнародна автотранспортна накладна (CMR) №30; - міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №1417/00084/23/18/UA від 01.06.2023; - договір (контракт) про перевезення №1/2020 від 01.01.2020; заявка №1 від 01.06.2020 до контракту №1/2020 від 01.01.2020; прайс-лист від 01.06.2023; - інформація про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму єдиного вікна (в якості відомостей про документ зазначається оригінальний номер електронної справи) №9990189.

Також, на виконання умов договору, компанія POLSKAMP S.A., 05-462 Duchnow, Ul.Bosmanska 23, Польща виставила позивачу рахунок-фактуру від 13.06.2023 №1033/MAG/2023, згідно з якими вартість товару м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене, чиста вага 21000 кг 7980,00 євро (EUR). 14.06.2023 з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене, чиста вага 21000 кг декларантом подано до Волинської митниці митну декларацію №23UA87U9, у якій визначено митну вартість товару за основним методом в сумі 7980,00 EUR (Євро) та включено витрати на транспортування. До митної декларації додано: - сертифікат якості №1417 0610/Q000 84/23/18 U А від 01.06.2023; - рахунок-фактура (інвойс) №1033/MAG/2023 від 01.06.2023; - міжнародна автотранспортна накладна (CMR) №30; - міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №1417/00084/23/18/UA від 01.06.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 14.06.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.01.2023 №01/2023/PL; - договір (контракт) про перевезення №08/2023 від 01.06.2023; - інформація про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму єдиного вікна (в якості відомостей про документ зазначається оригінальний номер електронної справи) №10043634.

Окрім цього, на виконання умов договору, компанія POLSKAMP S.A., 05-462 Duchnow, Ul.Bosmanska 23, Польща виставила позивачу рахунок-фактуру від 13.06.2023 №1031/MAG/2023, згідно з якими вартість товару м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене, чиста вага 21000 кг 7980,00 євро (EUR). 15.06.2023 з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене, чиста вага 21000 кг декларантом подано до Волинської митниці митну декларацію №23UA34U9, у якій визначено митну вартість товару за основним методом в сумі 7980,00 EUR (Євро) та включено витрати на транспортування. До митної декларації додано: - сертифікат якості б/н від 14.05.2023; - рахунок-фактура (інвойс) №1031/MAG/2023 від 13.06.2023; - міжнародна автотранспортна накладна (CMR) №30; - міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №1417/00084/23/18/UA від 01.06.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 14.06.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.01.2023 №01/2023/PL; - договір (контракт) про перевезення №03/2023 від 01.05.2023; - інформація про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму єдиного вікна (в якості відомостей про документ зазначається оригінальний номер електронної справи).

Крім цього, на виконання умов договору, компанія POLSKAMP S.A., 05-462 Duchnow, Ul.Bosmanska 23, Польща виставила позивачу рахунок-фактуру від 19.06.2023 №1060/MAG/2023, згідно з якими вартість товару м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене, чиста вага 21000 кг 7980,00 євро (EUR). 21.06.2023 з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене, чиста вага 21000 кг декларантом подано до Волинської митниці митну декларацію №23UA205148859U5, у якій визначено митну вартість товару за основним методом в сумі 7980,00 EUR (Євро) та включено витрати на транспортування. До митної декларації додано: - сертифікат якості 14170610/Q00095/23/18UA від 19.06.2023; - рахунок-фактура (інвойс) №1060/MAG/2023 від 19.06.2023; - міжнародна автотранспортна накладна (CMR) №30; - міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №1417/00095/23/18/UA від 19.06.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 21.06.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.01.2023 №01/2023/PL; - договір (контракт) про перевезення №1/2020 від 01.01.2020; - інформація про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму єдиного вікна (в якості відомостей про документ зазначається оригінальний номер електронної справи) №10072832.

Також, на виконання умов договору, компанія POLSKAMP S.A., 05-462 Duchnow, Ul.Bosmanska 23, Польща виставила позивачу рахунок-фактуру від 21.06.2023 №1073/MAG/2023, згідно з якими вартість товару м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене, чиста вага 21000 кг 7980,00 євро (EUR). 22.06.2023 з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене, чиста вага 21000 кг декларантом подано до Волинської митниці митну декларацію №23UA67U1, у якій визначено митну вартість товару за основним методом в сумі 7980,00 EUR (Євро) та включено витрати на транспортування. До митної декларації додано: - сертифікат якості 14170610/Q00097/23/18UA від 21.06.2023; - рахунок-фактура (інвойс) №1073/MAG/2023 від 21.06.2023; - міжнародна автотранспортна накладна (CMR) №30; - міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №1417/00097/23/18/UA від 21.06.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 22.06.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.01.2023 №01/2023/PL; - договір (контракт) про перевезення №1/2020 від 01.01.2020; - інформація про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму єдиного вікна (в якості відомостей про документ зазначається оригінальний номер електронної справи) №10079084.

На виконання умов договору, компанія POLSKAMP S.A., 05-462 Duchnow, Ul.Bosmanska 23, Польща виставила позивачу рахунок-фактуру від 21.06.2023 №1074/MAG/2023, згідно з якими вартість товару м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене, чиста вага 21000 кг 7980,00 євро (EUR). 22.06.2023 з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене, чиста вага 21000 кг декларантом подано до Волинської митниці митну декларацію №23UA33U9, у якій визначено митну вартість товару за основним методом в сумі 7980,00 EUR (Євро) та включено витрати на транспортування. До митної декларації додано: - сертифікат якості 14170610/Q00098/23/18UA від 21.06.2023; - рахунок-фактура (інвойс) №1074/MAG/2023 від 21.06.2023; - міжнародна автотранспортна накладна (CMR) №35; - міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №1417/00098/23/18/UA від 21.06.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 22.06.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.01.2023 №01/2023/PL; - договір (контракт) про перевезення №1/2020 від 01.01.2020; - інформація про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму єдиного вікна (в якості відомостей про документ зазначається оригінальний номер електронної справи) №10079462.

Окрім цього, на виконання умов договору, компанія POLSKAMP S.A., 05-462 Duchnow, Ul.Bosmanska 23, Польща виставила позивачу рахунок-фактуру від 27.06.2023 №1050/MAG/2023, згідно з якими вартість товару м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене, чиста вага 21000 кг 7980,00 євро (EUR). 28.06.2023 з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене, чиста вага 21000 кг декларантом подано до Волинської митниці митну декларацію №23UA04U2, у якій визначено митну вартість товару за основним методом в сумі 7980,00 EUR (Євро) та включено витрати на транспортування. До митної декларації додано: - сертифікат якості 14170610/Q00100/23/18UA від 27.06.2023; - рахунок-фактура (інвойс) №1050/MAG/2023 від 27.06.2023; - міжнародна автотранспортна накладна (CMR) №35; - міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №1417/00100/23/18/UA від 27.06.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 28.06.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.01.2023 №01/2023/PL; - договір (контракт) про перевезення №1/2020 від 01.01.2020; - інформація про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму єдиного вікна (в якості відомостей про документ зазначається оригінальний номер електронної справи) №10106343.

Як вбачається з матеріалів справи, здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронному повідомленні декларанту митницею відповідно до частини 2-3 статті 53 МК України запропоновано подати такі документи: додатки (інвойс) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, проте декларант не надав додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листами № б/н.

Разом з тим, Волинською митницею були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000359/2 від 07.06.2023, №UA205140/2023/000399/2 від 15.06.2023, №UA205140/2023/000407/2 від 15.06.2023, №UA205140/2023/000415/2 від 21.06.2023, №UA205140/2023/000424/2 від 22.06.2023, №UA205140/2023/000427/2 від 23.06.2023 у прийнятті митної декларації.

Як вбачається з оскаржуваних рішень митного органу, у графі 33 оскаржуваного рішення №UA205140/2023/000359/2 від 07.06.2023 зазначено: - згідно рахунка-фактури від 01.06.2023 №971/MAG/2023 зазначені умови оплати 100% передоплата, однак банківського платіжного документа, що підтверджує вартість товару не подано до митного оформлення; - відповідно до п.4.1 договору (контракту) про перевезення від 01.01.2020 №1/2020 сума, що підлягає оплаті Перевізнику узгоджується сторонами шляхом підписання Заявки, однак Заявка не подана до митного оформлення; - згідно п.8.3 договору (контракту) про перевезення від 01.01.2020 №1/2020 термін дії контракту діє до 31.12.2021, документів, що підтверджують актуальність даного контракту не надано.

Також, у графі 33 оскаржуваного рішення №UA205140/2023/000399/2 від 15.06.2023 зазначено: відповідно до п. 4.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.01.2023 №01/2023/PL оплата здійснюється… на основі 100% передоплати на підставі проформи-інвойсу, однак проформа-інвойс не подана до митного оформлення; - згідно рахунка-фактури від 13.06.2023 №1033/MAG/2023 умови оплати зазначені 100% передоплата, однак платіжний документ, що стосується товару не поданий до митного оформлення; - в документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 14.06.2023 зазначено, що вартість транспортних послуг по маршруту м. DUCHNOW-м/п Ягодин (440 км) становлять 10 000 грн або 22,73 грн/км (10 000 грн/440 км), в той час як вартість транспортування по маршруту м/п Ягодин-м. Луцьк (135 км) становить 5000 грн або 37,04 грн/км (5000 грн/135 км). Зазначено, що витрати на транспортування між маршрутами розподілено непропорційно; - контракт від 01.06.2023 №08/2023, зазначений в документі, що підтверджує вартість перевезення товару від 14.06.2023, не поданий до митного оформлення.

Слід зазначити, що у графі 33 оскаржуваного рішення №UA205140/2023/000407/2 від 15.06.2023 зазначено: відповідно до п. 4.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.01.2023 №01/2023/PL оплата здійснюється на основі 100% передоплати на підставі проформи_інвойсу, однак проформа-інвойс не подана до митного оформлення; - договір про перевезення № 03/2023 від 01.05.2023 укладений між ТзОВ Мелміт та ФОП Кохан, тоді як відповідно товаротранспортної накладної CMR 30 від 13.06.2023 перевезення здійснив Zahidvetservis LLC; - не надано документ щодо транспортування на весь маршрут перевезення.

У графі 33 оскаржуваного рішення №UA205140/2023/000415/2 від 21.06.2023 зазначено: згідно рахунка-фактури від 19.06.2023 №1060/MAG/2023 умови оплати зазначені 100% передоплата, однак банківський платіжний документ, що стосується товару не поданий до митного оформлення; - згідно рахунка-фактури від 19.06.2023 №1060/MAG/2023 вартість товару становить 7980 євро або 35 684,17 злотих, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 20.06.2023 №23PL301010E0825249 35 753; - відповідно до п.4.1 договору (контракту) про перевезення від 01.01.2020 №1/2020 сума, що підлягає оплаті узгоджується в Заявці, однак Заявка не подана до митного оформлення. Також згідно п. 4.2 Замовник оплачує послуги Перевізника на умовах попередньої оплати на підставі рахунку, однак ні рахунка, ні банківського платіжного документа, що підтверджує оплату за послуги не подано до митного оформлення.

Також, у графі 33 оскаржуваного рішення №UA205140/2023/000424/2 від 22.06.2023 зазначено: згідно рахунка-фактури від 21.06.2023 №1073/MAG/2023 умови оплати зазначені 100% передоплата, однак банківський платіжний документ що стосується товару не подано до митного оформлення; - згідно рахунка-фактури від 21.06.2023 №1073/MAG/2023 вартість товару становить 7980 євро або 35577,23 злотих, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 21.06.2023 №23PL301010E0834621 35753; - -згідно п. 4.1 договору (контракту) про перевезення від 01.01.2020 №1/2020 сума, що підлягає оплаті Перевізнику узгоджується в Заявках, однак даний документ не поданий до митного оформлення.

Окрім цього, у графі 33 оскаржуваного рішення №UA205140/2023/000427/2 від 23.06.2023 зазначено: згідно рахунка-фактури від 21.06.2023 №1074/MAG/2023 умови оплати зазначені 100% передоплата, однак банківський платіжний документ що стосується товару не подано до митного оформлення; - згідно рахунка-фактури від 21.06.2023 №1074/MAG/2023 вартість товару становить 7980 євро або 35420,03 злотих, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 21.06.2023 №23PL301010E0835289 35753; згідно п. 4.1 договору (контракту) про перевезення від 01.01.2020 №1/2020 сума, що підлягає оплаті Перевізнику узгоджується в Заявках, однак даний документ не поданий до митного оформлення.

Також, у графі 33 оскаржуваного рішення №UA205140/2023/000440/2 від 28.06.2023 зазначено: згідно рахунка-фактури від 27.06.2023 №1150/MAG/2023 умови оплати зазначені 100% передоплата, однак банківський платіжний документ що стосується товару не подано до митного оформлення; - згідно рахунка-фактури від 27.06.2023 №1150/MAG/2023 вартість товару становить 7980 євро або 35420,03 злотих, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 27.06.2023 №23PL301010E0867734 35753; -згідно п. 4.1 договору (контракту) про перевезення від 01.01.2020 №1/2020 сума, що підлягає оплаті Перевізнику узгоджується в Заявках, однак даний документ не поданий до митного оформлення.

Митний орган вказав, що документи подані до митного оформлення не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення митної вартості товару. Декларанту надано вимогу відповідно до частини 2-3 статті 53 МК України надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: додатки (Інвойс) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів; виписку з бухгалтерської документації, митна вартість яких визначається; виписку з каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як вбачається з матеріалів справи, додатково декларант надав повідомлення електронним листом №0706/2023 від 07.06.2023 проформу №971/MAG/2023 від 01.06.2023; банківський платіжний документ SWIFT від 06.06.2023; декларацію країни відправлення №23PL301010E00790200 від 14.06.2023; банківський платіжний документ SWIFT від 12.06.2023; проформу від 12.06.2023; заявку №1 від 12.06.2023; контракт на перевезення №03/2023 від 01.05.2023, укладений між ТОВ Мелміт та ТОВ Західветсервіс; заявку №2 від 13.06.2023; прайс-лист від 13.06.2023; декларацію країни відправлення №23PL301010E0793734 від 13.06.2023; банківський платіжний документ SWIFT від 19.06.2023; проформу від 19.06.2023; заявку №2 від 18.06.2023; доповнення до контракту №1 від 01.01.2022; прайс-лист від 19.06.2023; заявку №3 від 20.06.2023; проформу від 21.06.2023; прайс-лист від 21.06.2023; банківський платіжний документ від 21.06.2023; прайс-лист від 27.06.2023; заявку №4 від 26.06.2023; проформу від 27.06.2023; банківський платіжний документ від 27.06.2023.

Разом з тим, зважаючи на викладене, відповідно до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано.

Проведено консультації з декларантом згідно з статтею 57 МК України.

Проте, у зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст. 60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 2 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу, застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України).

Відтак, митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: по МД №23UA12U2 від 06.06.2023 - митну вартість товарів визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 0,5 дол. США/кг по МД №UA205140/2023/040992 від 25.05.2023; по МД №23UA12U2 від 06.06.2023 - митну вартість товарів визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 0,5 дол. США/кг по МД №UA205140/2023/040992 від 25.05.2023; по МД № 23UA87U9 від 14.06.2023 митну вартість товарів визначено за резервним методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 0,5 дол. США/кг по МД №UA205140/2023/046133 від 12.06.2023; по МД №23UA34U9 від 15.06.2023 митну вартість товарів визначено за резервним методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 0,5 дол. США/кг по МД №UA205140/2023/046133 від 12.06.2023; по МД №23UA59U5 від 21.06.2023 митну вартість товарів визначено за резервним методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 0,5785 дол. США/кг по МД №UA205140/2023/047876 від 19.06.2023; по МД №23UA67U1 від 22.06.2023 митну вартість товарів визначено за резервним методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 0,5785 дол. США/кг по МД №UA205140/2023/047876 від 19.06.2023; по МД №23UA33U9 від 22.06.2023 митну вартість товарів визначено за резервним методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 0,5785 дол. США/кг по МД №UA205140/2023/047876 від 19.06.2023; по МД №23UA04U2 від 28.06.2023 митну вартість товарів визначено за резервним методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 0,5785 дол. США/кг по МД №UA205140/2023/047876 від 19.06.2023.

Також, Волинська митниця видала картки відмови у прийнятті митної декларації №UA205140/2023/002076, №UA205140/2023/002216, №UA205140/2023/002237, №UA205140/2023/002358, №UA205140/2023/002382, №UA205140/2023/002401.

Як вбачається з матеріалів справи, декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно з МД від 07.06.2023 №23UA810U0, від 15.06.2023 №23UA90U1, від 16.06.2023 №23UA92U0, від 21.06.2023 №23UA15U6, від 23.06.2023 №23UA53U2, від 23.06.2023 №23UA64U3, від 28.06.2023 №23UA66U5 з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕЛМІТ", не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару, звернулося в суд з цим позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Як передбачено частинами 1,2 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Здійснивши аналіз наведених норм суд першої інстанції вірно зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Поряд з цим, витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, до митної декларації від 07.06.2023 №23UA12U2, було додано: - сертифікат якості б/н від 05.06.2023; - рахунок-фактура (інвойс) № 013/06/2023 від 05.06.2023; - автотранспортна накладна б/н від 05.06.2023; - міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво № 0601/00059/23/18/UA від 05.06.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 01.03.2023; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 01/2021/PL від 04.01.2021; - договір (контракт) про перевезення № 03/2023 від 01.05.2023; - інформація про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму єдиного вікна (в якості відомостей про документ зазначається оригінальний номер електронної справи) № 10007688; - декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером № 013/06/2023 від 05.06.2023.

Також до митної декларації від 14.06.2023 №23UA87U9, було додано: - сертифікат якості №1417 0610/Q000 84/23/18 U А від 01.06.2023; - рахунок-фактура (інвойс) №1033/MAG/2023 від 01.06.2023; - міжнародна автотранспортна накладна (CMR) №30; - міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №1417/00084/23/18/UA від 01.06.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 14.06.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.01.2023 №01/2023/PL; - договір (контракт) про перевезення №08/2023 від 01.06.2023; - інформація про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму єдиного вікна (в якості відомостей про документ зазначається оригінальний номер електронної справи) №10043634.

Окрім цього, до митної декларації від 15.06.2023 №23UA4U9, було додано: - сертифікат якості б/н від 14.05.2023; - рахунок-фактура (інвойс) №1031/MAG/2023 від 13.06.2023; - міжнародна автотранспортна накладна (CMR) №30; - міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №1417/00084/23/18/UA від 01.06.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 14.06.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.01.2023 №01/2023/PL; - договір (контракт) про перевезення №03/2023 від 01.05.2023; - інформація про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму єдиного вікна (в якості відомостей про документ зазначається оригінальний номер електронної справи).

Також до митної декларації від 21.06.2023 №23UA205148859U5, було додано: - сертифікат якості 14170610/Q00095/23/18UA від 19.06.2023; - рахунок-фактура (інвойс) №1060/MAG/2023 від 19.06.2023; - міжнародна автотранспортна накладна (CMR) №30; - міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №1417/00095/23/18/UA від 19.06.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 21.06.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.01.2023 №01/2023/PL; - договір (контракт) про перевезення №1/2020 від 01.01.2020; - інформація про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму єдиного вікна (в якості відомостей про документ зазначається оригінальний номер електронної справи) №10072832.

До митної декларації від 22.06.2023 №23UA67U1, було додано: - сертифікат якості 14170610/Q00097/23/18UA від 21.06.2023; - рахунок-фактура (інвойс) №1073/MAG/2023 від 21.06.2023; - міжнародна автотранспортна накладна (CMR) №30; - міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №1417/00097/23/18/UA від 21.06.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 22.06.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.01.2023 №01/2023/PL; - договір (контракт) про перевезення №1/2020 від 01.01.2020; - інформація про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму єдиного вікна (в якості відомостей про документ зазначається оригінальний номер електронної справи) №10079084.

Слід зазначити, що до митної декларації від 22.06.2023 №23UA33U9, було додано: - сертифікат якості 14170610/Q00098/23/18UA від 21.06.2023; - рахунок-фактура (інвойс) №1074/MAG/2023 від 21.06.2023; - міжнародна автотранспортна накладна (CMR) №35; - міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №1417/00098/23/18/UA від 21.06.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 22.06.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.01.2023 №01/2023/PL; - договір (контракт) про перевезення №1/2020 від 01.01.2020; - інформація про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму єдиного вікна (в якості відомостей про документ зазначається оригінальний номер електронної справи) №10079462.

Також, до митної декларації від 28.06.2023 №23UA04U2, було додано: - сертифікат якості 14170610/Q00098/23/18UA від 21.06.2023; - рахунок-фактура (інвойс) №1074/MAG/2023 від 21.06.2023; - міжнародна автотранспортна накладна (CMR) №35; - міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №1417/00098/23/18/UA від 21.06.2023; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 22.06.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 01.01.2023 №01/2023/PL; - договір (контракт) про перевезення №1/2020 від 01.01.2020; - інформація про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму єдиного вікна (в якості відомостей про документ зазначається оригінальний номер електронної справи) №10079462.

Окрім цього матеріали справи підтверджують, що декларант додатково надав повідомлення електронним листом №0706/2023 від 07.06.2023 проформу №971/MAG/2023 від 01.06.2023; банківський платіжний документ SWIFT від 06.06.2023; декларацію країни відправлення №23PL301010E00790200 від 14.06.2023; банківський платіжний документ SWIFT від 12.06.2023; проформу від 12.06.2023; заявку №1 від 12.06.2023; контракт на перевезення №03/2023 від 01.05.2023, укладений між ТОВ Мелміт та ТОВ Західветсервіс; заявку №2 від 13.06.2023; прайс-лист від 13.06.2023; декларацію країни відправлення №23PL301010E0793734 від 13.06.2023; банківський платіжний документ SWIFT від 19.06.2023; проформу від 19.06.2023; заявку №2 від 18.06.2023; доповнення до контракту №1 від 01.01.2022; прайс-лист від 19.06.2023; заявку №3 від 20.06.2023; проформу від 21.06.2023; прайс-лист від 21.06.2023; банківський платіжний документ від 21.06.2023; прайс-лист від 27.06.2023; заявку №4 від 26.06.2023; проформу від 27.06.2023; банківський платіжний документ від 27.06.2023.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Положеннями частини 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Суд першої інстанції вірно вказав, що наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi. Проте, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку оскаржувані рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини 6 статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині 3 статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи є вичерпними та підтверджують усі складові митної вартості за першим (основним) методом. Так, зовнішньоекономічний контракт № 01/2021/PL від 04.01.2021, укладений між ТзОВ Мелміт (покупець) та компанією POLSKAMP S.A., 05-462 Duchnow, Ul.Bosmanska 23, Польща (продавець), відповідно до якого, предметом даного договору є постачання м`яса птиці (у т.ч. субпродуктів) містить усі необхідні відомості щодо сторін договору, комерційних умов поставки. За умовами контракту вартість упаковки, маркування та завантаження товару на транспортний засіб включено до вартості товару (п. 3.5. контракту).

Як вже зазначалось вище, пунктами 4.1., 4.2. контракту передбачено, що оплата здійснюється шляхом перерахування суми на розрахунковий рахунок продавця на основі 100% передоплати на підставі проформи-інвойсу за день до завантаження товару або по факту поставки товару. Валютою платежу виступає євро. Згідно п. 5.1., 5.2. контракту сторони врегулювали, що поставка вантажу здійснюється автотранспортом на територію України на умовах згідно правил Інкотермс 2010, а саме: FCA, EXW, СРТ або DDU вказаних у інвойсі (рахунку). Дату поставки та дату завантаження сторони узгоджують.

Матеріали справи підтверджують, що компанія POLSKAMP S.A., 05-462 Duchnow, Ul.Bosmanska 23, Польща (продавець) виставила позивачу рахунки-фактури від 01.06.2023 №971/MAG/2023, від 13.06.2023 №1033/MAG/2023, від 13.06.2023 №1031/MAG/2023, від 19.06.2023 №1060/MAG/2023, від 21.06.2023 №1073/MAG/2023, від 21.06.2023 №1074/MAG/2023, від 27.06.2023 №1150/MAG/2023, згідно з якими вартість товару заморожене м`ясо куряче механічної обвалки 1 мм, чиста вага 21000 кг, заморожене м`ясо куряче механічної обвалки 1 мм, чиста вага 21000 кг, заморожене м`ясо куряче механічної обвалки 1 мм, чиста вага 21000 кг, заморожене м`ясо куряче механічної обвалки 1 мм, чиста вага 21000 кг, заморожене м`ясо куряче механічної обвалки 1 мм, чиста вага 21000 кг, заморожене м`ясо куряче механічної обвалки 1 мм, чиста вага 21000 кг, заморожене м`ясо куряче механічної обвалки 1 мм, чиста вага 21000 кг становить 7350,00 євро, 7980,00 євро, 7980,00 євро, 7980,00 євро, 7980,00 євро, 7980,00 євро та 7980,00 євро відповідно.

Слід зазначити, що пункт 4 частини другої статті 53 МК України зобов`язує декларанта надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено. Разом з тим, відповідно до пунктів 4.1., 4.2. контракту передбачено, що оплата здійснюється шляхом перерахування суми на розрахунковий рахунок продавця на основі 100% передоплати на підставі проформи-інвойсу за день до завантаження товару або по факту поставки товару. Валютою платежу виступає євро.

Проте, як вірно вказав суд першої інстанції, ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною 2 статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що вказана в МД від 06.06.2023 №23UA12U2, від 14.06.2023 №23UA87U9, від 15.06.2023 №23UA34U9, від 21.06.2023 №23UA59U5, від 22.06.2023 №23UA67U1, від 22.06.2023 №23UA33U9, від 28.06.2023 №23UA04U2 ціна товару відповідає тій, що зазначена в рахунках-фактурах (інвойсах) від 01.06.2023 №971/MAG/2023, від 13.06.2023 №1033/MAG/2023, від 13.06.2023 №1031/MAG/2023, від 19.06.2023 №1060/MAG/2023, від 21.06.2023 №1073/MAG/2023, від 21.06.2023 №1074/MAG/2023, від 27.06.2023 №1150/MAG/2023, наданих позивачем для підтвердження митної вартості товару та становить 7350,00 євро, 7980,00 євро, 7980,00 євро, 7980,00 євро, 7980,00 євро, 7980,00 євро та 7980,00 євро відповідно.

Відтак, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що вказаними документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару, щодо якого здійснено коригування митної вартості становить 7350,00 євро, 7980,00 євро, 7980,00 євро, 7980,00 євро, 7980,00 євро, 7980,00 євро та 7980,00 євро відповідно. Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містили.

Як передбачено пунктом 6 частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Пунктом 5.1. контракту № 01/2021/PL від 04.01.2021 передбачено, що продавець поставляє товар покупцеві, зокрема, на умовах FCA Інкотермс-2010.

Суд першої інстанції вірно вказав, що умови поставки FCA або Франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Від обраного місця залежить і розподіл між сторонами ризиків і витрат, оскільки саме в цей момент вони переходять від продавця до покупця. Митна вартість товару, поставка якого здійснювалася на умовах FCA, окрім фактурної вартості включає витрати на транспортування оцінюваних товарів до митної території України, що відповідає пункту 6 частини 10 статті 58 МК України.

На підтвердження вартості витрат на транспортування товару митному органу було надано: 1) по МД від 06.06.2023 №23UA12U2 надано: контракт №1/2020 від 01.01.2020, заявку №1 від 01.06.2023, довідку перевізника вантажу від 05.06.2023, де вартість перевезення по маршруту м. Duchnow Польща - м.п. Ягодин становить 13000,00 грн, а від кордону до міста Луцьк 2000,00 грн, всього 15000,00 грн та платіжну інструкцію від 26.06.2023 про повну оплату вартості послуг з перевезення вантажу. При цьому, вартість витрат на перевезення товару, включена до митної вартості товару; 2) по МД від 14.06.2023 №23UA87U9 надано: контракт №08/2023 від 01.06.2023, заявку №1 від 12.06.2023, довідку перевізника вантажу від 14.06.2023, де вартість перевезення по маршруту м. Duchnow Польща - м.п. Ягодин становить 10000,00 грн, а від кордону до міста Луцьк 5000,00 грн, всього 15000,00 грн та платіжну інструкцію від 26.06.2023 №589 про повну оплату вартості послуг з перевезення вантажу. При цьому, вартість витрат на перевезення товару, включена до митної вартості товару; 3) по МД від 15.06.2023 №23UA34U9 надано: контракт №03/2023 від 01.05.2023, заявку №2 від 12.06.2023, довідку перевізника вантажу від 15.06.2023, де вартість перевезення по маршруту м. Duchnow Польща - м.п. Ягодин становить 15000,00 грн та платіжну інструкцію від 26.06.2023 №581про повну оплату вартості послуг з перевезення вантажу. При цьому, вартість витрат на перевезення товару, включена до митної вартості товару; 4) по МД від 21.06.2023 №23UA59U5 надано: контракт №1/2020 від 01.01.2020, заявку №2 від 18.06.2023, довідку перевізника вантажу від 21.06.2023, де вартість перевезення по маршруту м. Duchnow Польща - м.п. Ягодин становить 13000,00 грн, а від кордону до міста Луцьк 2000,00 грн, всього 15000,00 грн та платіжний документ Swift від 12.06.2023 про повну оплату вартості послуг з перевезення вантажу. При цьому, вартість витрат на перевезення товару, включена до митної вартості товару; 5) по МД від 22.06.2023 №23UA67U1 надано: контракт №1/2020 від 01.01.2020, заявку №3 від 20.06.2023, довідку перевізника вантажу від 22.06.2023, де вартість перевезення по маршруту м. Duchnow Польща - м.п. Ягодин становить 13000,00 грн, а від кордону до міста Луцьк 2000,00 грн, всього 15000,00 грн та платіжний документ Swift від 12.06.2023 про повну оплату вартості послуг з перевезення вантажу. При цьому, вартість витрат на перевезення товару, включена до митної вартості товару; 6) по МД від 22.06.2023 №23UA33U9 надано: контракт №1/2020 від 01.01.2020, заявку №3 від 20.06.2023, довідку перевізника вантажу від 22.06.2023, де вартість перевезення по маршруту м. Duchnow Польща - м.п. Ягодин становить 13000,00 грн, а від кордону до міста Луцьк 2000,00 грн, всього 15000,00 грн та платіжний документ Swift від 12.06.2023 про повну оплату вартості послуг з перевезення вантажу. При цьому, вартість витрат на перевезення товару, включена до митної вартості товару; 7) по МД від 28.06.2023 №23UA04U2 надано: контракт №1/2020 від 01.01.2020, заявку №4 від 26.06.2023, довідку перевізника вантажу від 22.06.2023, де вартість перевезення по маршруту м. Duchnow Польща - м.п. Ягодин становить 13000,00 грн, а від кордону до міста Луцьк 2000,00 грн, всього 15000,00 грн та платіжний документ Swift від 12.06.2023 про повну оплату вартості послуг з перевезення вантажу. При цьому, вартість витрат на перевезення товару, включена до митної вартості товару.

З вищенаведеного слідує, що визначена у митних деклараціях від 06.06.2023 №23UA94U0, від 15.06.2023 №23UA91U0, від 16.06.2023 №23UA90U9 митна вартість товару у розмірі 7 118,65 євро, 7 326,37 євро та 7 350,00 євро відповідно, включає вартість товару і вартість витрат на транспортування товару до кордону України, та підтверджена всіма необхідними документами, наданими декларантом.

Суд першої інстанції вірно вказав, що вказані документи надавались Волинській митниці, а тому у відповідача була можливість для перевірки складових митної вартості товару, вказаної декларантом у митних деклараціях від 06.06.2023 №23UA12U2, від 14.06.2023 №23UA87U9, від 15.06.2023 №23UA34U9, від 21.06.2023 №23UA59U5, від 22.06.2023 №23UA67U1, від 22.06.2023 №23UA33U9, від 28.06.2023 №23UA04U2.

Окрім цього, до митного оформлення було надано SWIFT повідомлення від 13.06.2023 на суму 71 430,00 євро, а у призначені платежу якої було вказано окрім відомостей про контракт, відомості про вищезазначену проформу № 165 від 13.06.2023, частина товару з якої й була предметом імпорту у партії товару.

Щодо твердження відповідача про ненадання ТзОВ Мелміт банківського платіжного документа, що підтверджу вартість товару та проформи-інвойсу, договір (контракт) про перевезення, проформи-інвойсу, документу щодо транспортування перевезення товару, договору-контракту про перевезення, рахунка-проформи, банківського платіжного документа, то суд першої інстанції вірно таке відхилив, оскільки, такі надавались ТзОВ Мелміт додатково на вимогу Волинської митниці, проте не були взяті до уваги.

Разом з тим, відповідач не надав будь-яких належних та допустимих доказів, які би спростовували б розмір понесених позивачем витрат на перевезення вантажу та які вказували б на їх заниження, відтак, такі зауваження відповідача є необґрунтованими та безпідставними.

Також суд першої інстанції вірно вказав, що різні суми витрат на перевезення вантажу за межами митної території України і на митній території України зумовлена різною вартістю пального, відрядними витратами водію, простоями на переходах, платними дорогами, сумами податків, які нараховуються перевізником, наявністю, інших вантажів до перевезення.

Суд першої інстанції вірно врахував, що перевізник, самостійно визначає розмір транспортних витрат по маршруту перевезення, додатково зазначивши що даний вантаж є консолідованим і жодних сумнівів щодо недостовірності наданої перевізником довідки у позивача не має.

Відтак, враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з наданих під час митного оформлення товару документів підтверджувалася вартість товару та заявлені до митної вартості витрати пов`язані із транспортуванням. Зазначені документи не мали між собою жодних розбіжностей і були достатніми для завершення митного оформлення за першим заявленим декларантом методом, а посилання митного органу на начебто розбіжності, які були відсутні свідчить, що останній діяв упереджено.

З приводу посилання відповідача, на те, що договір про перевезення № 03/2023 від 01.05.2023 укладений між ТзОВ Мелміт та ФОП Кохан, тоді як відповідно до товаротранспортної накладної CMR перевезення здійснив Zahidvetservis LLC, суд першої інстанції вірно зазначив наступне.

Так, у заяві позивач пояснив, що дійсно до митного оформлення було подано договір про перевезення від 01.05.2023 №03/2023, укладений між ТзОВ Мелміт та ФОП ОСОБА_1 , оскільки позивачем було укладено два різні договори на перевезення з тією ж самою датою та номером, але з різними перевізниками, тому до митного оформлення було помилково надано договір, укладений з іншим перевізником.

Разом із тим, на зауваження відповідача було додатково надано контракт на перевезення № 03/2023 від 01.05.2023, укладений між ТзОВ Мелміт та ТзОВ Західветсервіс, до змісту якого відповідачем не було висловлено жодних зауважень.

Зважаючи на викладене колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом прешої інстанції, що доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження, а надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Слід зазначити, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Зважаючи на викладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Щодо витребування відповідачем додаткових документів, то слід зазначити, що відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд першої інстанції вірно вказав, що вимога про надання договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця (якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом)); рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписки з бухгалтерської документації продавця щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки товару; ліцензійного чи авторського договору покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталогу, специфікації, прейскурантів (прайс-листа) виробника товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Разом з тим, в даному випадку відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

Колегія суддів вважає безпідставною вимогу митного органу надати договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, а також рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), оскільки доказів того, що позивач вступав у договірні відносини із третіми особами матеріали справи не містять.

Також безпідставною є вимога митного органу надати рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), оскільки доказів про понесення позивачем таких витрат матеріали справи не містять.

Окрім цього, ненадання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості.

Також безпідставними є посилання відповідача на необхідність надання позивачем прайс-листів, каталогів, специфікацій виробника товару при тому, що прайс-лист у кожному випадку декларант подавав разом із митною декларацією.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є і вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічні контракти (додаткові угоди до них) та рахунок-фактура (інвойс).

Відтак, з урахуванням наведеного суд першої інстанції вірно вказав, що висновки у спірних рішеннях про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначених у митних деклараціях, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

З оскаржуваних рішень вбачається, що відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Пунктами 2, 4 частини 2 статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Також, згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Зважаючи на наведені вище норми, суд першої інстанції вірно вказав, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів ( відповідає правовій позиції Верховного Суду в постанові від 08.02.2019 року в справі № 825/648/17.

Разом з тим, у спірних рішеннях митний орган лише вказав номер та дату митних декларацій, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими.

Також суд першої інстанції вірно вказав, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Стосовно митних декларації №UA205140/2023/040992 від 25.05.2023, №UA205140/2023/046133 від 12.06.2023, №UA205140/2023/047876 від 19.06.2023, які були використані відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті спірних рішень №UA205140/2023/000359/2 від 07.06.2023, №UA205140/2023/000399/2 від 15.06.2023, №UA205140/2023/000407/2 від 15.06.2023, №UA205140/2023/000415/2 від 21.06.2023, №UA205140/2023/000424/2 від 22.06.2023, №UA205140/2023/000427/2 від 23.06.2023, то суд першої інстанції вірно зазначив, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірних рішень відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а опирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Окрім цього, в поданих до митного оформлення документах ціна товару визначена за одиницю (за штуку), тоді як митний орган в оскаржуваних рішеннях використав цінове значення за кілограм, тобто, інше цінове визначення, ніж у документах, узгоджених покупцем і продавцями товару (позивачем та його контрагентами).

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що будь-яка інформація, отримана від юридичних осіб носить виключно інформативний характер та не є безумовною рекомендацією митному органу визначати митну вартість інших аналогічних/подібних товарів саме за такою вартістю. Кожна зовнішньоекономічна угода містить свої умови, які погоджуються сторонами. Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно визначити вартість товару.

Відтак, враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числове значення митної вартості товару, а відтак рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000359/2 від 07.06.2023, №UA205140/2023/000399/2 від 15.06.2023, №UA205140/2023/000407/2 від 15.06.2023, №UA205140/2023/000415/2 від 21.06.2023, №UA205140/2023/000424/2 від 22.06.2023, №UA205140/2023/000427/2 від 23.06.2023, №UA205140/2023/000440/2 від 28.06.2023, картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску та пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/002076, №UA205140/2023/002216, №UA205140/2023/002237, №UA205140/2023/002358, №UA205140/2023/002382, №UA205140/2023/002401, №UA205140/2023/002479 є протиправними та підлягають скасуванню.

Також колегія суддів вважає, що враховуючи предмет спору, незначну складність справи, заявлене представником відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України судом першої інстанції на користь позивача вірно стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Також позивачем у відзиві на апеляційну скаргу заявлено клопотання про стягнення з бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелміт» витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Щодо даного клопотання колегія суддів зазначає, що частина 1 ст. 132 КАС України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється в порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктами 4, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 134 КАС України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Як зазначалось вище, заявник просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000 грн.

Як слідує з матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції відповідачем надано копії наступних документів:

ордер на надання правничої (правової) допомоги №1099666 від 24 червня 2024 року;

акт прийому-передачі наданих послуг від 24 червня 2024 року до договору про надання правничої допомоги від 17.11.2021

рахунок №95 від 24 червня 2024 року.

Як вбачається акт прийому-передачі наданих послуг від 24 червня 2024 року до договору про надання правничої допомоги від 17.11.2021 та рахунку №95 від 24 червня 2024 року адвокатським об`єднанням було надано наступну правову допомогу в суді апеляційної інстанції: Складання та подання до Восьмого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі №140/34434/23. Загальна вартість 10000 грн.

Апеляційний суд також зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат слід врахувати чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст. ст. 19, 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті наданих послуг, колегія суддів приходить до висновку, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 10 000,00 грн. є неспівмірною із складністю справи та наданими адвокатом послугами, із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг.

При визначенні суми відшкодування вказаного виду судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналізуючи вищевикладене, виходячи з принципів обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, складності справи та значення справи для сторін, колегія суддів приходить до переконання про те, що клопотання позивача про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції підлягає до часткового задоволення, а саме: стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі №140/34434/23 без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЛМІТ" () судові витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 3000 (три тисячі) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга