Справа № 280/561/25
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

24 січня 2025 рокуСправа № 280/561/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ №664 від 14.12.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині призову на військову службу під час мобілізації позивача;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби позивача.

Також, 23.01.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд заборонити Військовій частині НОМЕР_1 вчиняти будь-які дії щодо направлення/переведення/переміщення позивача для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду наступне.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст.151 КАС України).

Згідно із ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його було незаконно призвано на військову службу за мобілізацією, оскільки він у 2020 році був виключений з військового обліку та не міг бути без його згоди знову бути поставлений на військовий облік та відповідно призваний на військову службу.

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що однією із позовних вимог є зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 , де позивач на даний час проходить військову службу, прийняти рішення про звільнення позивача від проходження військової служби.

Отже, на даний час ОСОБА_1 має статус військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 та просить суд зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити його з військової служби.

При цьому, суд зазначає, що переміщення/переведення позивача з ВЧ НОМЕР_1 до іншої військової частини може призвести до ускладнення або неможливості виконання рішення суду по цій справі, оскільки після переведення позивача командир ВЧ НОМЕР_1 не буде вже належним відповідачем та особою, яка наділена компетенцією приймати рішення про виключення солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу іншої військової частини.

Також, суд вважає, що обраний захід забезпечення позову є співмірним та таким, що спрямований на збереженні існуючого становища, а саме залишення у позивача статусу військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 .

При цьому, суд вважає, що заява про забезпечення позову в частині заборони направлення/переведення/переміщення позивача для проходження військової служби до іншого місця служби задоволенню не підлягає, оскільки є не конкретизованою в частині «іншого місця служби». Суд зазначає, що позивач є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , а відповідно має проходити військову службу у зазначеній військовій частині у місці визначеному командиром такої військової частини.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити командуванню Військової частини НОМЕР_1 вчиняти дії щодо направлення/переведення/переміщення ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншої військової частини/підрозділу/формування до набрання законної сили рішенням суду по справі №280/561/25.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст.294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова