Справа № 520/30723/24
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 січня 2025 року справа № 520/30723/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григоров Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області № 0 від 09.01.2024 року .

В обгрунтування заявленого позову зазначив, що вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним і таким, що порушує права позивача.

Ухвалою суду від 28.11.2024р. відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідач позов не визнав, надавши до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

В листопаді 2023 року фахівцями ГУ ДПС у Харківській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства за період діяльності з 09.06.2022р. по 09.11.2023р. за контрактом від 09.06.2022р. № 1 (дата операції 03.08.2022р.).

За наслідками перевірки було складено акт від 21.11.2023р. № 35538/20-40-24-10-07/ НОМЕР_2 . Вказаним актом встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частини 2 статті 13 Закону України від 21.06.2018 р. № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 21 розділу ІІ «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 (з урахуванням змін, внесених Постановою Правління Національного банку України від 24.02.2022р. № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану»), у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків по експортному контракту від 09.06.2022р. № 1, укладеного з нерезидентом фірмою «STO PLUS MEDICAL» в особі директора Багіна Володимира Леонідовича, юридична адреса: BGБългария, Варна, Пощенски код 9000, вулиця ГЕН. СТОЛЕТОВ № 82 ЕТ. 1 у сумі 40880,00 Доларів США на 80 днів, у сумі 20880,00 Доларів США на 2 дні.

За наслідками розгляду вказаного акту перевірки контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.01.2024р. № 0, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 363363,16 грн. за платежем : пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства.

Не погодившись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку, внаслідок чого його було залишено без змін. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Судом встановлено, що ухвалюючи оскаржуване у цій справі рішення, контролюючий орган виходив з того, що ГУ ДПС листом Державної податкової служби України від 24.02.2023 № 4218/7/99-00- 07-05-02-07 (вх. до ГУ ДПС від 24.02.2023 № 694/8) отримало податкову інформацію, надану Національним Банком України щодо виявлених фактів порушення позивачем граничних строків надходження валютної виручки за зовнішньоекономічним контрактом від 09.06.2022 № 1.

У зв`язку із отриманням зазначеної податкової інформації ГУ ДПС у Харківській області було направлено запит від 14.03.2023 № 10818/6/20-40-24-10-17 стосовно отримання інформації щодо строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 09.06.2022 № 1 (дата операції 03.08.2023) на податкову адресу (зареєстроване місце проживання) позивача: АДРЕСА_2 (номер поштового відправлення 717).

На запит контролюючого органу позивачем засобами електронного зв`язку було надано відповідь, оформлену листом від 16.08.2023р. № 2 (вх. ГУ ДПС від 16.08.2023р. № 59519/6/ЕКП/64), з прикріпленими документами щодо операції за зовнішньоекономічним контрактом від 09.06.2022р. № 1 (дата операції 03.08.2022), а саме: виписку по розрахунковому рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_3 за період з 01.04.2023р. по 16.08.2023р..

Аналізом наданих до перевірки документів, а також даними з Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України контролюючим органом було встановлено укладення ФОП ОСОБА_1 (продавець) та фірмою «STO PLUS MEDICAL» в особі директора Багіна Володимира Леонідовича (покупець), контракту від 09.06.2022 № 1, згідно якого продавець продає, а покупець купує побутову техніку, масажне обладнання та вироби побутового вжитку. Умови поставки: продавець постачає товар автомобільним транспортом окремими партіями, згідно рахунків-фактур на кожну окрему партію товару. Поставка товару здійснюється на умовах FCA, DDU, DAP, CIP (відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів у редакції 2010р.). Валюта контракту: долар США. Загальна вартість контракту складає 200 000,00 доларів США. Ціна товару вказується в рахунках-фактурах на кожну окрему партію товару. Оплата проводиться шляхом банківського перерахунку в USD на рахунок продавця IBAN: UA2203367 передплата внесення готівки на р/р, оплата після отримання товару, але не пізніше на протязі 90-ти банківських днів починаючи з дня митного оформлення у країні продавця, якщо інше не обумовлене у додатках до даного Контракту.

Згідно отриманої податкової інформації від Національного банку України, датою проведення операції (дата відвантаження товару), за якою допущено прострочення строків розрахунку за контрактом визначено 03 серпня 2022 року. Згідно інформації з ІКС «Податковий блок» та з Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України встановлено здійснення позивачем операції з експорту товару згідно вантажно-митної декларації від 03.08.2022р. № UA305160/2022/037625 (далі за текстом ВМД), відповідно якої ФОП ОСОБА_1 (відправник/ експортер) направлявся через митну територію України до «STO PLUS MEDICAL» (BG Българія, Варна Пощенски код 9000, улица ГЕН. СТОЛЕТОВ № 82 ЕТ. 1) товар: апаратура вібромасажна електрична: термомасажер Master+ CV 110 80 шт.; масажний пояс Mio+ 98 шт.; маска для очей «Zorko» 93 шт.; шарф Balance 100 шт.; керамічне намисто 100 шт.; керамічні браслети 200 шт.; керамічні подушки 30 шт.; керамічні килимки 60 шт. Загальна сума товару за ВМД складає 40880,00 USD. Поле 44 ВМД «Додаткова інформація/подані документи/сертифікати і дозволи» містить посилання на контракт від 09.06.2022 № 1, інвойс від 01.08.2022 № 20220801, CMR від 03.08.2022 № 11. ВМД оформлена на митному посту «Дякове».

В Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної митної служби України також завантажена скан-копія Інвойсу від 01.08.2022р. № 20220801, виставленого ФО П ОСОБА_1 до «STO PLUS MEDICAL» на придбання Товару: - Thermal Jade Massager «Master+» CV-110, вага брутто/нетто: 140/131,6кг. Кількість 80 шт., ціна за одиницю 200 USD, загальна вартість 16000,00 USD; - Scarf Balance, вага брутто/нетто: 21/19,40 кг, кількість 100 шт., ціна за одиницю 30 USD, загальна вартість 3000,00 USD; - eyemask «zorko», вага брутто/нетто: 26/24,50 кг, кількість 93 шт., ціна за одиницю 30USD, загальна вартість 2790 USD; Сeramic necklace, вага брутто/нетто: 5/4,7 кг, кількість 100 шт., ціна за одиницю 15 USD, загальна вартість 1500 USD; Ceramic braclets, вага брутто/нетто: 11/10,3 кг, кількість 200 шт., ціна за одиницю 15 USD, загальна вартість 3000 USD; Ceramic pillows, вага брутто/нетто: 28,6/26,5 кг, кількість 30 шт., ціна за одиницю 45 USD, загальна вартість 1350 USD; Belt Mio+, вага брутто/нетто: 136/127 кг, кількість 98 шт., ціна за одиницю 80 USD, загальна вартість 7840 USD; Ceramic mats, вага брутто/нетто: 191/178 кг, кількість 60, ціна за одиницю 90 USD, загальна вартість 5400 USD.

Таким чином, загальна вартість товару за даним Інвойсом склала 40880,00 USD. В Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної митної служби України також завантажена скан-копія міжнародної товарно-транспортної накладної від 03.08.2022 № 11, яка підтверджує транспортування 33 картонних коробок (апаратура вібромасажна електрична, інші керамічні вироби) згідно рахунку № 20220801 від ФОП ОСОБА_1 до «STO PLUS MEDICAL» за маршрутом: Мукачево (Україна) Варна (Болгарія). Перевізником виступала фізична особа підприємець ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_4 ), перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Закарпатській області.

Так, контролюючий орган у спірних правовідносинах виходив з того, що згідно частиною 2 ст. 13 Закону № 2473 «Про валюту і валютні операції», у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на ра резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, засвідчує їх надання. Згідно п. 21 розділу ІІ «Установлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів» Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів. Пунктом 14 прим. 2 Постанови № 18 для операцій з експорту та імпорту товарів, здійснених з 05.04.2022, встановлені граничні строки розрахунків 180 календарних днів.

Відтак, відповідач вважав, що оскільки документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено митне оформлення позивачем 03.08.2022 р. товару (відповідно до ВМД) у зв`язку з чим грошові кошти за відвантажений товар повинні бути зараховані на розрахунковий рахунок позивача протягом 180 календарних днів (згідно приписів п. 14 прим. 2 Постанови № 18), граничний термін розрахунку до 29.01.2023 р. (включно). Фактично, станом на 30.01.2023р. (перший день після спливу 180-денного терміну) заборгованість фірми «STO PLUS MEDICAL» перед ФОП ОСОБА_1 становила 40880,00 доларів США.

Суд з висновками відповідача погоджується та зауважує, що з преамбули Закону України «Про валюту і валютні операції» вбачається, що такий є спеціальним законом, який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Статтею 13 вказаного Закону врегульовано особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Зокрема, частиною першої статті 13 встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно частини другої вказаної статті у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» встановлена відповідальність за порушення встановлених строків розрахунків, а саме порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції», валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.

Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (частина четверта статті 11 Закону №2473-VIII).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (частина шоста статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції»).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (часина восьма статті 13 Закону №2473-VIII).

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.

Хоча положеннями Закону № 2473-VIII не врегульовано процедуру прийняття рішення про нарахування пені, як виду адміністративно - господарської санкції за порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті, а такий порядок унормований положеннями Податкового кодексу України, проте це не означає, що правовідносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду стають частиною законодавства щодо справляння податків і зборів та на них розповсюджуються всі положення Податкового кодексу України. Закон № 2473-VIII та Податковий кодекс України регулюють різні сфери державної політики.

Підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено статтею 13 Закону № 2473-VIII) - відсутні.

Відповідно до положень абзацу другого частини восьмої статті 16 Закону № 2473-VIII рішення про застосування до уповноважених установ, суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається органами валютного нагляду відповідно до компетенції, визначеної частинами п`ятою і шостою статті 11 цього Закону, у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення.

Відповідно до частини десятої статі 11 Закону № 2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом. Органом валютного нагляду відповідно до цього Закону є, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (частина четверта статті 11 Закону №2473-VIII).

Відповідно до положень пунктів 3,4 частини першої статті 14 Закону №2473-VIII за порушення вимог валютного законодавства (крім порушення строків за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлюється згідно із статтею 13 цього Закону) можуть бути застосовані:

- до юридичних осіб (крім уповноважених установ) - заходи впливу у вигляді штрафних санкцій;

- до фізичних осіб, посадових осіб уповноважених установ, посадових осіб юридичних осіб - заходи впливу у вигляді штрафів, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право адекватно вчиненому порушенню застосувати до юридичних осіб (крім уповноважених установ) захід впливу у вигляді штрафних санкцій у розмірі до 100 відсотків суми операції, проведеної з порушенням валютного законодавства (частина четверта статті 14 Закону №2473-VIII).

Аналіз наведених положень свідчить, що Закон України «Про валюту і валютні операції» розмежовує заходи впливу, до яких віднесено штрафні санкції і штрафи, які передбачені статтею 14 вказаного Закону, та пеню за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, нарахування якої врегульовано статтею 13 Закону№2473-VIII.

Отже, положення абзацу другого частини восьмої статті 16 Закону № 2473-VIII, яким визначено, що рішення про застосування до суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення, не є застосовним по відношенню до пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, оскільки така (пеня) не є заходом впливу, перелік яких наведено у статті 14 Закону № 2473-VIII.

Частинами першою - третьою статті 3 Закону України «Про валюту і валютні операції» передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

Отже, слід дійти висновку, що спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом України «Про валюту і валютні операції», і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.

Так, дійсно, відповідно до абз. 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України протягом дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню, проте така застосовна у сфері справляння податків і зборів та не підлягає застосуванню у сфері регулювання валютних правовідносин.

Крім того, зміни до положень Закону України «Про валюту і валютні операції» здійснюються виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Однак до Закону № 2473-VIII не вносились норми, які б дозволяли не застосовувати пеню (звільняли від застосування пені) за порушення строку розрахунків в іноземній валюті у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19).

При цьому, маючи на меті звільнити суб`єктів господарювання, які вчинили правопорушення, у вигляд порушення строків розрахунків, від відповідальності у вигляді пені законодавець вносить відповідні зміни саме до Закону України «Про валюту і валютні операції».

Так, Законом України № 2260-IX від 12.05.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» статтю 16 Закону України «Про валюту і валютні операції» доповнено пунктом 13 такого змісту: "13. Відповідальність, передбачена частиною п`ятою статті 13 цього Закону, не застосовується до резидентів - суб`єктів господарювання, що вчинили відповідне правопорушення, якщо імпортні операції не можуть бути завершені внаслідок дії постанови Кабінету Міністрів України «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» від 9 квітня 2022 року № 426.

Тобто, разі якби законодавець мав на меті звільнити суб`єктів господарювання від відповідальності шляхом не нарахування (не застосування) пені під час дії карантину (COVID- 19), відповідні зміни (чи обмеження в застосуванні) були б внесені саме до Закону України «Про валюту і валютні операції», проте таких змін внесено не було.

З огляду на наведене, висновок, що дія положення абз. 11 п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, який передбачає не нарахування пені протягом дії карантину, розповсюджується і на пеню за порушення строків розрахунків, що передбачена частиною п`ятою Закону України «Про валюту і валютні операції», є помилковим.

Вказаний правовий висновок сформовано згідно Постанови Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 23.07.2024р. у справі № 240/25642/22, яким судова палата відступила від висновків Верховного Суду, викладених у постановах Верховного Суду від 15.02.2024р. у справі №420/1538/23, від 28.03.2024р. у справі №380/17879/22, від 13.05.2024р. у справі № 420/11208/23.

Надаючи оцінку доводам ФОП ОСОБА_1 стосовно поширення норм п. 69.9 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України на спірні правовідносини, а також наявності форс-мажорних обставин при виконанні ним зазначеного вище контракту, які обгрунтовано посиланням на повідомлення Торгово-промислової палати України, суд зауважує, що положення підпункту 69.9 пункту 69 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким зупинено перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не розповсюджуються на строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, що врегульовано законодавством у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду.

Вказаний правовий висновок сформовано згідно Постанови Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 23.07.2024р. у справі № 240/25642/22.

Що стосується наявності форс - мажорних обставин, а саме введення в Україні воєнного стану, слід зазначити, що відповідно до положень частини шостої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Отже, введення воєнного стану в Україні не можна розцінювати як форс-мажорну обставину для не перерахування контрагентом - нерезидентом компанією «STO PLUS MEDICAL» (Болгарія) на рахунки позивача коштів за поставлений товар в межах зовнішньоекономічного контракту.

Доказів у вигляді відповідної довідки уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного контракту (Болгарія) або третьої країни, які б підтверджували виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин, що зумовили неможливість виконання своїх обов`язків за контрактом компанією «STO PLUS MEDICAL» матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даній справі відповідачем належними та достатніми доказами доведено законність та обгрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З врахуванням викладеного суд доходить про необгрунтованість позовних вимог та необхідність в їх задоволенні відмовити.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A.303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд вважає, що ключові аргументи сторін у цій справі отримали належну оцінку, решта доводів висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров