Справа № 480/12204/23
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Кравченка Є.Д., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 08.08.2023 року № 30 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії від 31.07.2023, зарахувавши періоди її роботи з 08.09.2003 року по 11.07.2006 року та з 20.05.2009 року по 30.07.2023 року до спеціального стажу в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

У подальшому, від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі, яка мотивована тим, що рішення суду не було виконано у спосіб і порядок, визначений резолютивною частиною рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.04.2024. Так, як стверджує представник, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 31.07.2023, однак, не зарахувало періоди її роботи з 08.09.2003 року по 11.07.2006 року та з 20.05.2009 року по 30.07.2023 року до спеціального стажу в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У зв`зку з наведеним, просить встановити судовий контроль шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подати звіт про виконання судового рішення у справі № 480/12204/23 від 12.04.2024 р., встановивши відповідний строк для цього ( 7 робочих днів).

Ухвалою суду від 29.10.2024 заяву було призначено до розгляду на 06 вересня 2023 року, запропоновано Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області надати до судового засідання письмові пояснення стосовно своїх доводів, міркувань або заперечень щодо поданої заяви позивача та зобов`язано надати додаткові докази.

На виконання вимог суду Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області надало матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с.113-119).

Дослідивши матеріали справи та доводи поданої заяви, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 року звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Відповідно до ст. 382-1 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 382-1 КАС України, за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За обставин цієї справи, суд враховує, що звертаючись з цим позовом до суду представник позивача вказував на протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не зарахування періодів роботи позивача з 08.09.2003 року по 12.07.2006 року та з 19.05.2009 року по 30.07.2023 року в подвійному розмірі відповідно до вимог статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У ході судового розгляду судом було з`ясовано, що дійсно період трудової діяльності ОСОБА_1 з 08.09.2003 року по 12.07.2006 року та з 19.05.2009 року по 30.07.2023 року не зараховано до стажу у подвійному розмірі (зв. бік а.с.43-44).

Керуючись статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", приписами якої встановлено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, суд дійшов висновку, що робота ОСОБА_1 з 08.09.2003 року по 11.07.2006 року та з 20.05.2009 року по 30.07.2023 року має бути зарахована до стажу роботи у подвійному розмірі, а період перебування позивачки у відпустці по догляду за дитиною (з 12.07.2006 по 19.05.2009) - до стажу роботи лише в одинарному розмірі.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 08.08.2023 року № 30 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії від 31.07.2023, зарахувавши періоди її роботи з 08.09.2003 року по 11.07.2006 року та з 20.05.2009 року по 30.07.2023 року до спеціального стажу в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

На виконання зазначеного рішення Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 31.07.2023 та прийняло рішення від 12.06.2024 № 30 про відмову у призначенні пенсії з огляду на відсутнісь у заявниці необхідного спеціального стажу станом на 11.10.2017 року (а.с. 117).

При цьому, відповідно до розрахунку стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 (а.с.118) до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах позивачки було зараховано період з 08.09.2003 по 11.07.2006- 2 роки 6 місяців 12 днів, з урахуванням кратності - 5 років 8 місяців 10 днів, з 12.07.2006 по 19.05.2009- 2 роки 10 місяців 20 днів, з 20.05.2009 по 11.10.2017 - 8 років 6 місяців, з урахуванням кратності - 16 років 9 місяців 14 днів та з 12.10.2017 по 30.06.2023 5 років 9 місяців, стаж з урахуванням кратності 11 років 5 місяців 8 днів.

З огляду на зазначене вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області виконано рішення Сумського окружного адмінстративного суду від 12.04.2024 у спосіб, визначений судом, тобто шляхом повторного розгляду заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 31.07.2023, із зарахуванням періодів її роботи з 08.09.2003 року по 11.07.2006 року та з 20.05.2009 року по 30.07.2023 року до спеціального стажу в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Разом з тим, відповідно до змісту рішення від 12.06.2024 № 30 за підрахунками Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугу років, станом на 11.10.2017 становить 25 років 4 місяці 2 дні.

Водночас, на переконання відповідача, цього стажу недостатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п."е" 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки, як зазначено у рішенні від від 12.06.2024 № 30, пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено призначення пенсій за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення за наявності спеціального стажу роботи за Переліком закладів установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі Перелік № 909), які станом на 11.10.2017 року набули не менше 26 років 6 місяців спеціального стажу.

Отже, відповідачем при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 31.07.2023 та прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії від 12.06.2024 № 30 було застосовано пункт «е» статті 55 Закону № 1788-XII у редакції, яка визнана неконституційною рішенням Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року № 2-р/2019.

Так, умовою для набуття позивачем, як працівником закладу охорони здоров`я, права на призначення пенсії за вислугу років, є наявність у нього станом на 11.10.2017 року (дату набрання чинності Законом № 2148-VIII) не менше 25 років спеціального стажу роботи.

Разом з тим, судом при розгляді даної справи не надавалась оцінка правомірності дій відповідача щодо визначення кількості необхідного спеціального стажу для призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п."е" 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а досліджувалось лише питання наявності у позивача права на зарахування такого стажу у подвійному розмірі.

Суд звертає увагу на тому, що суд не може в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони. Тобто суд обмежений предметом і обсягом заявлених вимог.

Так, суд наголошує, що позивачем при зверненні до суду були заявлені позовні вимоги виключно щодо протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не зарахування періодів роботи позивача з 08.09.2003 року по 12.07.2006 року та з 19.05.2009 року по 30.07.2023 року в подвійному розмірі відповідно до вимог статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", однак оцінка правомірності дій відповідача щодо визначення кількості необхідного спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років не була предметом розгляду судом.

При цьому, формулювання резолютивної частини рішення суду від 12.04.2024 повністю відповідає вимогам, заявленим позивачем у позовній заяві при зверненні до суду.

На переконання суду, фактично між позивачем та відповідачем виник новий спір щодо правомірності дій відповідача щодо застосуванння при вирішення питання про призначення пенсії ОСОБА_1 пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII у редакції, яка визнана неконституційною рішенням Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року № 2-р/2019, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а не в порядку ст. 381-1 КАС України.

Відтак, у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 480/12204/23- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Є.Д. Кравченко