Справа № 620/813/25
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
21 січня 2025 року Чернігів Справа № 620/813/25
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клопота С.Л., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, третя особа: Міністерство освіти і науки України про визнання протиправним та скасування рішення
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти та просить: визнати протиправним та скасувати Рішення про виявлення порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічного плагіату) в захищеній 30 квітня 2015 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д26.102.05 Київського національного університету технологій та дизайну дисертації доктора економічних наук ОСОБА_1 Стратегія забезпечення стійкості економіки України до загроз економічній безпеки, ухваленого на засіданні 24 грудня 2024 року (протокол №22(72)).
Позивачка разом з позовом подала заяву про забезпечення позову, у якій просить до набрання законної сили рішенням суду у даній справі:
1. Зупинити дію рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої про виявлення порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічного плагіату) в захищеній 30 квітня 2015 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д26.102.05 Київського національного університету технологій та дизайну дисертації доктора економічних наук Мар гасової В.Г. Стратегія забезпечення стійкості економіки України до загроз економічній безпеки від 24 грудня 2024 року до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі;
2. Заборонити Національному агентству із забезпечення якості вищої освіти вчиняти будь-які дії щодо виконання Рішення про виявлення порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічного плагіату) в захищеній 30 квітня 2015 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д26.102.05 Київського національного університету технологій та дизайну дисертації доктора економічних наук ОСОБА_1 Стратегія забезпечення стійкості економіки України до загроз економічній безпеки від 24 грудня 2024 року до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі;
3. Заборонити Міністерству освіти і науки України вчиняти будь-які дії з розгляду справи та прийняття рішення щодо наявності текстових запозичень без посилання на джерело (академічного плагіату) в захищеній 30 квітня 2015 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д26.102.05 Київського національного університету технологій та дизайну дисертації доктора економічних наук ОСОБА_1 Стратегія забезпечення стійкості економіки України до загроз економічній безпеки за зверненням Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.
Мотивуючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 вказує, що правовим наслідком оспорюваних рішень, якщо не зупинити їхню дію, стане розгляд МОН питання про позбавлення позивача наукового ступеня доктора економічних наук. Зазначає, що важливим є те, що аналіз змісту наукової роботи на предмет наявності академічного плагіату покладається саме на Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти, а тому МОН матиме можливість посилатися на висновок цього агентства як на достатнє підтвердження факту плагіату, без проведення при цьому повторної довготривалої перевірки дисертаційної роботи. Водночас, з огляду на наявні приклади позбавлення особи наукового ступеня, говорять про те, що процедура розгляду МОН питання про позбавлення позивача наукового ступеня в буде завершена швидше ніж закінчено розгляд справи по суті заявлених вимог, що неодмінно і очевидно призведе для позивача до необхідності ініціювати новий судовий процес з метою поновлення порушених прав.
Визначаючись щодо обґрунтованості заяви про забезпечення позову, суд виходить з такого.
Відповідно до вимог статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до положень частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
На підставі частини 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Частиною 1 статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.
Із системного аналізу вимог наведених норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.
Значення цього інституту адміністративного процесуального права полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін.
Визначені законом підстави забезпечення позову є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
З огляду на матеріали справи судом встановлено, що Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти прийняло Рішення про виявлення порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічного плагіату) в захищеній 30 квітня 2015 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д26.102.05 Київського національного університету технологій та дизайну дисертації доктора економічних наук ОСОБА_1 Стратегія забезпечення стійкості економіки України до загроз економічній безпеки, ухваленого на засіданні 24 грудня 2024 року (протокол №22(72))
Відповідно до статті 12 Закону України «Про вищу освіту» управління у сфері вищої освіти у межах своїх повноважень здійснюється, серед іншого, Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про вищу освіту» Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти є постійно діючим колегіальним органом. Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти є юридичною особою публічного права, яка діє згідно з цим Законом і статутом, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 28 Порядку розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затвердженого Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти 24.10.2023, передбачено, що Національне агентство за результатами розгляду подання Комітету з питань етики щодо присудженого наукового ступеня доктора (кандидата) наук приймає одне з таких рішень: 1) про виявлення в дисертації, за якою присуджено науковий ступінь доктора (кандидата) наук, та/або наукових публікаціях, зарахованих за її темою, порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації та звернення до МОН про позбавлення особи відповідного наукового ступеня; 2) про невиявлення в дисертації, за якою присуджено науковий ступінь доктора (кандидата) наук, та/або наукових публікаціях, зарахованих за її темою, порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації.
Згідно з пунктами 32, 34 Порядку копія рішення Національного агентства про виявлення в дисертації, за якою було присуджено науковий ступінь доктора (кандидата) наук, та/або наукових публікаціях, зарахованих за її темою, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, надсилається до Міністерства освіти і науки України разом із супровідним листом і зверненням про позбавлення відповідного наукового ступеня. У зверненні зазначаються результати проведеного аналізу доказів, які підтверджують факт фабрикації, фальсифікації та/або результати аналізу виявлених за допомогою відповідного програмного забезпечення фрагментів збігів щодо неправомірного використання наукових текстів, ідей, розробок, наукових результатів і матеріалів інших авторів без відповідного посилання, посилання на норми законодавства.
Рішення Національного агентства може бути оскаржене в судовому порядку.

Суд звертає увагу на те, що аналіз Порядку присудження та позбавлення наукового ступеня доктора наук, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2021 р. № 1197 дає підстави для висновку, що останній не встановлює конкретної тривалості підготовки МОН узагальненого висновку та тривалості розгляду атестаційною колегією МОН питання про позбавлення особи наукового ступеня.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що подальша реалізація оскаржуваного в межах даної адміністративної справи рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти у спосіб направлення такого рішення до Міністерства освіти і науки України фактично створить умови, за яких розгляд даної справи може втратити актуальність, адже прийняте за його наслідками рішення не відповідатиме завданням адміністративного судочинства, наведеним в частині першій статті 2 КАС України.

У контексті наведеного, слід врахувати, що інститут забезпечення позову, як вже зазначалось вище, створений, зокрема, з метою убезпечення сторін судового процесу від виникнення обставин, за яких через необхідність дотримання визначених процесуальним законодавством процедур розгляду адміністративної справи, нівелюватиметься сама мета, з якою відповідний позов подано до суду.

Без вжиття заходів забезпечення позову намір позивача захистити свої права та інтереси в суді залишиться неповноцінним, оскільки створить передумови для виникнення нових спорів, що зумовить необхідність докладання значних зусиль. Водночас це не відповідатиме завданню адміністративного судочинства, яке відповідно до ст. 2 КАС України полягає, зокрема, у вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На доповнення зазначеного висновку суд враховує, що Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Засіб судового захисту повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Відсутність «бажаного результату» виключає можливість визначення ефективності правового захисту, оскільки такий результат встановлює межі (кінцеву мету) правового захисту, який полягає у використанні передбачених законом можливостей для поновлення порушеного, визнання невизнаного, чи присудження оспорюваного права саме в цих межах.

Водночас, у цьому випадку наслідком забезпечення позову стане тимчасове унеможливлення настання несприятливих для позивача наслідків, забезпечення ефективного захисту або поновлення його прав чи інтересів у разі задоволення позовних вимог та виключатиме необхідність подальшого ініціювання нових судових процедур щодо захисту порушених прав.

Підсумовуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність передбачених частиною 2 статті 150 КАС України підстав для забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 156, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

До набрання законної сили судовим рішенням у цій справі:

- зупинити дію рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої про виявлення порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічного плагіату) в захищеній 30 квітня 2015 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д26.102.05 Київського національного університету технологій та дизайну дисертації доктора економічних наук Мар гасової В.Г. Стратегія забезпечення стійкості економіки України до загроз економічній безпеки від 24 грудня 2024 року до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі;

- заборонити Національному агентству із забезпечення якості вищої освіти вчиняти будь-які дії щодо виконання Рішення про виявлення порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічного плагіату) в захищеній 30 квітня 2015 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д26.102.05 Київського національного університету технологій та дизайну дисертації доктора економічних наук ОСОБА_1 Стратегія забезпечення стійкості економіки України до загроз економічній безпеки від 24 грудня 2024 року до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі;

- заборонити Міністерству освіти і науки України вчиняти будь-які дії з розгляду справи та прийняття рішення щодо наявності текстових запозичень без посилання на джерело (академічного плагіату) в захищеній 30 квітня 2015 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д26.102.05 Київського національного університету технологій та дизайну дисертації доктора економічних наук ОСОБА_1 Стратегія забезпечення стійкості економіки України до загроз економічній безпеки за зверненням Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Сергій КЛОПОТ