Справа № 160/25367/24
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняФіліпенко А.С.
представника позивача представника відповідач 1 представника відповідача 2 не з`явився Гудков А.Є. Ясніцька Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія" ТЕХНОБУДРЕСУРС" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому з урахуванням уточненої позовної заяви просить:
визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 19.04.2022 року про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Будівельна компанія «Технобудресурс»;
зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області поновити таку реєстрацію ТОВ «Будівельна компанія «Технобудресурс» датою отримання свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ із збереженням індивідуального податкового номеру.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки позивач веде свою основну діяльність та отримував зареєстровані податкові накладні.
Ухвалою суду від 23.10.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження;
Відповідач - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову, з наступних підстав. Протягом 12-и послідовних податкових місяців з березня 2021 року по січень 2022 року платник не подавав податкові декларації з податку на додану вартість, а податкову звітність за лютий 2022 року позивач взагалі не подав, в результаті чого з`явилися підстави для анулювання реєстрації як платника ПДВ відповідно до підп. «г» п.184.1. ст.184 ПК України. Вказані обставини підтверджуються актом про результати камеральної перевірки. Віднесення платника податків до ризикових не зупиняє його господарську діяльність. Під час воєнного стану позивач як платник ПДВ повинен був виконувати свій обов`язок щодо подання податкових декларацій.
Ухвалою суду від 11.12.2024 поновлено позивачу строк звернення з позовом до суду та залишено без задоволення заяву ГУ ДПС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду.
Ухвалою суду від 16.12.2024 року залучено до участі у справі співвідповідача ДПС України.
Відповідач 2 ДПС України, надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову, з наступних підстав. Протягом 12-и послідовних податкових місяців з березня 2021 року по січень 2022 року платник не подавав податкові декларації з податку на додану вартість, а податкову звітність за лютий 2022 року позивач взагалі не подав, в результаті чого з`явилися підстави для анулювання реєстрації як платника ПДВ відповідно до підп.г п.184.1. ст.184 ПК України. Віднесення платника податків до ризикових не зупиняє його господарську діяльність. Під час воєнного стану позивач як платник ПДВ повинен був виконувати свій обов`язок щодо подання податкових декларацій. ПК України не передбачає видачу свідоцтва платника ПДВ; позивач не зазначив у позовній заяві номер оскаржуваного рішення.
Ухвалою суду від 20.01.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ДПС України про залишення позовної заяви без розгляду.
Ухвалою суду від 20.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через Електронний суд; подав клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідачі у судовому засіданні заперечували проти позову.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників відповідачів, встановив наступне.
Правовідносини, пов`язані із реєстрацією, перереєстрацією та анулюванням реєстрації платників податку на додану вартість, а також правовідносини, пов`язані із порядком подання податкової звітності, відповідальності за несвоєчасне подання податкової звітності та правовідносини, що регламентують ведення Системи електронного адміністрування податку на додану вартість регулюються ПК України, Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, яке затверджено Наказом Міністерства фінансів України №1130 від 14 листопада 2014 року і Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, який затверджено Постановою КМ України №569 від 16 жовтня 2014 року.
Позивач з 01.03.2019 року був платником ПДВ, що вказано відповідачем в оскаржуваному рішенні, копія якого міститься у матеріалах справи.
Підстава для прийняття вказаного рішення:
ТОВ «Будівельна компанія «Технобудресурс» не подав податкову декларацію з ПДВ за лютий 2022 року та подав податкові декларації з ПДВ потягом періоду з березня 2021 року по січень 2022 року з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формулювання податкового зобов`язання чи податкового кредиту та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0 грн.
У довідці № 5306/04-36-18-13 від 01.04.2022 року, яка складена ГУ ДПС у Дніпропетровській області, вказано, що з березня 2021 року по січень 2022 року платник подавав податкові декларації з податку на додану вартість з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формулювання податкового зобов`язання чи податкового кредиту, а податкову звітність за лютий 2022 року позивач взагалі не подав; сума від`ємного значення ПДВ 2 579 193 грн.
Дата анулювання реєстрації є 19.04.2022 року.
Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 19.10.2022 у справі №380/8769/20 та від 30.11.2022 року у справі № 380/8687/20, відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, реєстрація платника ПДВ діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що обов`язковою умовою для прийняття контролюючим органом рішення щодо анулювання реєстрації платника податків є не здійснення платником податків господарської діяльності щодо укладання правочинів, які оподатковуються ПДВ, що тягне за собою не подання відповідних декларацій або їх подання з нульовими відомостями.
У той же час, конструкція вказаної правової норми передбачає наявність пасивної поведінки суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області у оскаржуваному рішенні покликається на підп. «г» п.184.1. ст.184 ПК України, який зазначає, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Суд зазначає, що у зв`язку з введенням в дію Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 03.03.2022 року № 2118-IX (набрав чинності 07.03.2022), відповідно до якого Підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнили пунктом 69.9 такого змісту: «Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».
У подальшому, Законом України від 12.05.2022 року №2260-IX (набрав чинності 27.05.2022) внесені зміни до п. 69.9. Підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, згідно якого визначено: «Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, окрім:
дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;
строків проведення камеральних перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок, нарахування пені;
строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення, адміністративного арешту майна за результатами фактичних перевірок.».
Після цього, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30 червня 2023 року № 3219-IX в абзаці першому підпункту 69.9 слово "Для" замінити словами і цифрами "Тимчасово, до 1 серпня 2023 року, для".
Системне тлумачення наведених норм дає суду підстави дійти висновку про те, що на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи (у цьому випадку на ГУ ДПС у Дніпропетровській області) покладено обов`язок щодо контролю за встановленими законом строками подання податкової звітності з ПДВ, а також контролю за строками визначеними, зокрема, але не виключно, підп. «г» п.184.1. ст.184 ПК України.
Згідно п.203.1. ст.203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
За вказаних обставин позивач повинен був подати податкову звітність з ПДВ за лютий 2022 року до 20.03.2022 року.
Згідно п. 69.9. Підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України для платників податків та контролюючих органів тимчасово до 27.05.2022 року зупинявся перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
З урахуванням наведеного суд висновує, що дія норми п. 69.9. Підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України поширюється на правовідносини стосовно подання податкової звітності з ПДВ платника податків, адже контроль за дотриманням таких строків покладено саме на контролюючі органи, а також на строки, зокрема, але не виключно, визначені підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.
За вказаних обставин, строк для подання позивачем податкової декларації з ПДВ за лютий 2022 року зупинився з 07.03.2022 року та не сплив станом на момент прийняття ГУ ДПС у Дніпропетровській області оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації ПДВ, а тому висновок ГУ ДПС у Дніпропетровській області про те, що позивач не подав станом на 01.04.2022 року податкову декларацію з ПДВ за лютий 2022 року є безпідставним та суперечить п. 69.9. Підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
Таким чином, відповідачами не доведено належними та допустимими засобами доказування існування станом на 19.04.2022 року обставин, які передбачені підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України та які слугували підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації ПДВ.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Щодо ефективного захисту прав позивача як платника ПДВ, то суд зазначає наступне.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Застосування судом способу захисту повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права.
При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.
Відповідно до Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України №1130 від 14.11.2014 року:
2.3. Формування та ведення Реєстру здійснює Державна податкова служба України. Контролюючі органи забезпечують достовірність даних про платників податків у Реєстрі, їх захист від несанкціонованого доступу, оновлення, архівування та відновлення даних.
2.4. З кола обов`язків щодо ведення Реєстру Державна податкова служба України здійснює: розробку організаційних та методологічних принципів ведення Реєстру; організацію реєстрації платників ПДВ; присвоєння платникам ПДВ індивідуальних податкових номерів; розробку технології та програмно-технічних засобів ведення Реєстру; виконання функцій адміністратора бази даних Реєстру (накопичення, аналіз даних, контроль за достовірністю та актуалізацією даних, їх зберіганням, захистом, контроль за правом доступу тощо); автоматизоване ведення бази Реєстру; розробку нормативних документів на створення, ведення та користування даними Реєстру; оприлюднення даних з Реєстру; формування і надання довідок з Реєстру; розгляд скарг, поданих в адміністративному порядку відповідно до статей 55, 56 розділу II Кодексу, або звернень про перегляд рішень контролюючих органів з питань реєстрації, анулювання реєстрації, перереєстрації платників податку або про внесення записів чи змін до Реєстру.
2.5. Контролюючі органи, які є територіальними органами Державної податкової служби України, забезпечують організацію роботи з реєстрації та обліку платників ПДВ, що перебувають на їх території.
Відповідно до п.5.10 розділу V Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2014 року №1130 підставою для внесення до реєстру платників ПДВ змін щодо скасування анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, що відбулося за самостійним рішенням контролюючого органу є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.
За змістом п.2.3 - 2.4 розділу II Положення №1130 формування та ведення Реєстру здійснює Державна податкова служба України, зокрема, розгляд звернень про внесення записів чи змін до Реєстру.
При цьому, п.2.6 розділу II Положення №1130 визначено, що контролюючі органи в областях та місті Києві, міжрегіональні територіальні органи здійснюють, зокрема, підготовку та обробку документів щодо відміни анулювання реєстрації.
Отже, у разі скасування анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за рішенням суду, контролюючі органи в областях та місті Києві, міжрегіональні територіальні органи здійснюють підготовку та обробку документів щодо відміни анулювання реєстрації та направляють їх до Державної податкової служби України для внесення змін до Реєстру,
Виключно Державній податковій службі України належать повноваження щодо поновлення в Реєстрі платників податку на додану вартість запису про реєстрацію платником податку на додану вартість.
Суд звертає увагу на те, що Законом України від 24.10.2013 року № 657 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо обліку та реєстрації платників податків та удосконалення деяких положень» свідоцтво платника ПДВ відмінено.
Отже, свідоцтво платника ПДВ не використовується та не видається, а здійснюється лише реєстрація платником ПДВ.
Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати ДПС України поновити реєстрацію ТОВ «Будівельна компанія «Технобудресурс» платником ПДВ датою реєстрації платника ПДВ ТОВ «Будівельна компанія «Технобудресурс» із збереженням індивідуального податкового номеру.
За вказаних обставин суд у відповідності до вимог ч.2 ст. 9 КАС України виходить за межі заявлених позовних вимог та задовольняє позовні вимоги частково.
Судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За вказаних обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач невірно визначив належного відповідача за другою позовною вимогою та некоректро сформулював інші заявлені позовні вимоги.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ч.3 ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Державну податкову службу України поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Технобудресурс» платником ПДВ датою реєстрації платника ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Технобудресурс» із збереженням індивідуального податкового номеру.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державної податкової служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Будівельна компанія «Технобудресурс`сплачену суму судового збору 757грн.
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Будівельна компанія «Технобудресурс`сплачену суму судового збору 757грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24 січня 2025 року.

Суддя С.В. Златін