Справа № 140/14207/24
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року ЛуцькСправа № 140/14207/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень №0-0315-UA0041345 від 29.04.2024 та №0-0315-UA0041345 від 28.10.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу належать на праві власності об`єкти нерухомого майна, а саме: промислова будівля цех по виробництву залізобетонних виробів загальною площею 598,7 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та майстерня шиномонтажу, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 171,1 кв.м.

ГУ ДПС у Волинській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено суми податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Позивач зазначає, що згідно з підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, віднесені до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку».

ОСОБА_1 вважає, що цех по виробництву залізобетонних виробів загальною площею 598,7 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є промисловою будівлею, а тому не є об`єктом оподаткування відповідно до п.п. «є» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

Також позивач не погодитися із визначеним відповідачем у податковому повідомленні-рішенні №0-0315-UA0041345 від 28.10.2024 розміром суми грошового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки по об`єкту нерухомості майстерні шиномонтажу площею 171,1 кв.м, оскільки на вказаній площі розміщено: майстерня 151,6 кв.м, кімната персоналу 9,7 кв.м, паливна 3,4 кв.м, душова 4,5 кв.м, туалет 1,9 кв.м.

Також, згідно даних з Реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності цільове призначення земельної ділянки, де знаходиться вказаний об`єкт нерухомості, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, а в проекті містобудівного обґрунтування розташування майстерні шиномонтажу та магазину автозапчастин функціональне призначення забудови виробнича будівля.

Відповідно майстерні шиномонтажу відноситься до інших будівель торгівлі, ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки по таких об`єктах відповідно до рішення Турійської селещної ради від 02.06.2022 №27/3 по коду класифікації будівлі 1230.9. Будівлі торгівельні інші становить 1 відсоток до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м бази оподаткування.

Позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача не відповідають критеріям обґрунтованості та прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачів позовних вимог не визнала. Зазначає, що відповідно до баз даних інформаційної системи «Податковий блок», які сформовані ДПС України на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за громадянином ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковано будівлі промисловості та склади загальною площею 618,90 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , будівлі промисловості; майстерня шиномонтажу загальною площею 171,10 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та будівлі торгівельні загальною площею 44,40 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з цим, ФОП ОСОБА_1 нараховано податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

за 2023 рік в сумі 20 733,15 грн (податкове повідомлення-рішення №0- 0315-UA0041345 від 29.04.2024) по приміщення будівлі промисловості та склади загальною площею 618,90 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

за 2023 рік в сумі 5 731,85 грн (податкове-повідомлення рішення №5071760- 2405-0315-UA0041345 від 29.04.2024) по будівлі промисловості, майстерня шиномонтажу загальною площею 171,10 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до реєстраційних даних основним видом економічної діяльності зазначено КВЕД 95.29 - Ремонт iнших побутових виробiв i предметiв особистого вжитку.

Згідно з пп. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПКУ зазначено, що не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі промисловості, віднесені до групи «Будівлі промисловості та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях В - F КВЕД ДК 009:2010.Відповідно дані приміщення під дію пп. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не підпадають.

При здійсненні діяльності пов`язаної з виробництвом, у ОСОБА_1 у відомостях про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (Форма 20-ОПП) відображено тільки відомості про приміщення та земельну ділянку, однак відсутня інформація про устаткування, обладнання та транспортні засоби, що використовуються для діяльності пов`язаної з виробництвом. Дані обставини ставлять під сумнів можливість виробництва, постачання, транспортування ТМЦ.

Поряд з тим, платником документально не підтверджено факт здійснення виробництва будівельних металевих конструкцій та меблів: зокрема закупівля сировини, наявність устаткування для здійснення виробництва, відсутні факти реалізації готової продукції, а також відсутні технічні умови на виробництво продукції відповідно до Закону України №1315-VII від 05.06.2014 «Про стандартизацію».

Також відповідно до листа, який надійшов від Турійської селищної ради, щодо розрахунку нарахування податку на нерухоме майно, будівлі промисловості загальною площею 171,10 кв.м майстерня шиномонтажу, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яке перебуває у власності позивача вх. №ЕКПП/21737/5 від 09.10.2024.

Ставки податку відповідно до пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Кодексу для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування території громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

У зв`язку з цим, ФОП ОСОБА_1 нараховано податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 роки, а саме: за 2023 рік №5-0315-UA0041345 від 29.04.2024 на суму 5 731,85 грн при розрахунку застосовано ставку податку 0,5% від розміру мінімальної заробітної плати на 01.01.2023 та виконано перерахунок у відповідності до рішення Турійської селищної ради №27/3 від 02.06.2022 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Турійської селищної ради», ставка податку на 2023 роки, по коду 1230.6 «Будівлі підприємств побутового обслуговування» становила 1,5% від розміру мінімальної заробітної плати.

Як наслідком вищенаведеного були сформовані податкові повідомлення-рішення за 2023 роки: - податкове повідомлення-рішення №5-0315- UA0041345 від 29.04.2024 в сумі 5 731,85 грн скасовано (відкликано) та сформоване нове №0-0315-UA0041345 від 28.10.2024 в сумі 17 195,55 грн.

Представник відповідача вважає, що ГУ ДПС у Волинській області діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України та Податковим кодексом України, а підстави для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відсутні.

В поданій відповіді на відзив ФОП ОСОБА_1 не погоджується із прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями про визначення суми грошового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для фізичної особи, що є власником об`єктів нежитлового нерухомого майна за кодом платежу: 18010300 №0-0315-UA0041345 від 29.04.2024 на суму 20733,15 грн, №0-0315-UA0041345 від 28.10.2024 на суму 17195,55 грн, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню з підстав наведених у позовній заяві.

Дослідивши подані суду письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, а саме: цеху по виробництву залізобетонних виробів загальною площею 598,7 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав №387733055 від 22.07.2024; майстерні шиномонтажу, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 площею 171,1 кв.м, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.02.2017 №79332884.

Згідно технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна, виданого 19.08.2016 КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» до загальної площі приміщення майстерні шиномонтажу 171,1 кв.м входить: майстерня 151,6 кв.м, кімната персоналу 9,7 кв.м, паливна 3,4 кв.м, душова 4,5 кв.м, туалет 1,9 кв.м.

Основними видами економічної діяльності ОСОБА_1 (за кодами КВЕД) є : 25.11 виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій (основний); 24.33 холодне штампування та гнуття; 25.50 кування, пресування, штампування; профілювання; порошкова металургія; 25.61 оброблення металів та нанесення покриття на метали; 31.01 виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі; 31.09 виробництво інших меблів; 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.30 роздрібна торгівля пальним; 52.10 складське господарство.

ГУ ДПС у Волинській області на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України прийняло оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими ОСОБА_1 визначено суми податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме: №0-0315-UA0041345 від 29.04.2024 на суму 20 733,15 грн, №0-0315-UA0041345 від 28.10.2024 на суму 17 195,55 грн.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначено у пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України. Вказаний перелік є вичерпний.

Так, згідно з пп. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України (в редакції Закону України від 16.01.2020 №466-IX, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, віднесені до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Таким чином, законодавець визначає три критерії застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України:

1) об`єкт оподаткування є будівлею промисловості, віднесеною до групи Будівлі промислові та склади (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000;

2) використовується за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010;

3) не здається власниками в оренду, лізинг, позичку.

Застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з урахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Вказані висновки стосовно застосування положень пп. «є» пп. 266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 17.02.2020 у справі №820/3556/17, від 25.03.2020 у справі № 280/5332/18, від 20.02.2020 у справі №819/1537/17, від 15.05.2018 у справі №806/2461/17.

Отже, фізична особа, яка є власником об`єкта промисловості, за умови використання такого об`єкта за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду), має право на застосування податкової пільги, передбаченої нормами підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

За положеннями пп. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед іншого будівлі промислові та склади (підпункт «ґ»).

Відповідно до п. 5.3 ст. 5 Податкового кодексу України інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Матеріалами справи підтверджується, що з 02.08.2022 ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, основним видом економічної діяльності якого є: КВЕД є: 25.11 виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав №387733055 від 22.07.2024 позивач являється власником цеху по виробництву залізобетонних виробів загальною площею 598,7 кв.м, який знаходиться за адресою: Волинська область, Ковельський район, смт. Турійськ, вул. Жежків, 35.

Цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер::01:003:0056, на якій розміщений цех по виробництву залізобетонних виробів за адресою: Волинська область, Турійський район, смт Турійськ, вул. Жежків, 35, у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №112277690 від 31.01.2018 вказано: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Про те, що даний об`єкт нерухомості характеризується як промислова будівля також не заперечується відповідачем у податковому повідомленні-рішенні №0-0315-UA0041345 від 29.04.2024.

Крім того про те, що даний об`єкт нерухомості використовується позивачем у господарській діяльності підтверджується поданими позивачем до податкового органу повідомленнями про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП від 24.07.2024, від 28.10.2024.

Про здійснення господарської діяльності позивачем на об`єктах нерухомості, які належать на праві приватної власності позивачу вказують також відомості про отримані доходи за 2023 рік визначені в податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2023 рік, отримані згідно визначених видів діяльності відповідно до КВЕД.

Разом з тим, на підтвердження здійснення господарської діяльності позивача на даному об`єкті нерухомості надаються видаткові накладні на реалізацію виготовленої металевої конструкції №21/07 від 21.07.2023, №02/08 від 02.08.2023, №21/09 від 21.09.2023, №17/11 від 17.11.2023.

Приміщення за адресою: Волинська область, Ковельський район, смт. Турійськ, вул. Жежків, 35, в оренду, лізинг, позичку іншим особам позивачем не здається, що підтверджується відсутністю оформлених будь-яких договорів оренди та відсутністю надходжень грошових коштів за здачу в оренду вказаного приміщення, а також ним ніколи не відображалась здача в оренду вказаного приміщення в податковій звітності, яка наявна в ГУ ДПС у Волинській області.

Слід зазначити, що відповідно до висновків Верховного суду, викладених у постановах від 26.03.2020 успоавах№820/4681/16 та №560/4000/18, будівлями промисловості мають визнаватися будівлі, які використовуються промисловим підприємством для забезпечення виробничої діяльності, в тому числі й ті які передбачені для розміщення апарата управління; інших робітників, зайнятих у виробничому процесі: устаткування, задіяного у виробничому процесі, а отже не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального при значення.

Відповідно до Державного класифікатора будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» (група 125 «Будівлі промислові та склади» клас 1251 «Будівлі промисловості»).

До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018 2000 належать до класу 1251 «Будівлі промисловості», що включає підкласи: 1251.1 «Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості»; 1251.2 «Будівлі підприємств чорної металургії»; 1251.3 «Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості»; 1251.4 «Будівлі підприємств легкої промисловості»; 1251.5 «Будівлі підприємств харчової промисловості»; 1251.6 «Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості»; 1251.7 «Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості»; 1251.8 «Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості»; 1251.9 «Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне».

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Як було зазначено вище, позивач, з 02.08.2022 зареєстрований як фізична особа-підприємець, а основним видом його діяльності відповідно до КВЕД 25.11 є виробництво будівельних металевих контструкцій і частин контсрукцій.

Наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 №457 прийнято та надано чинності Класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2010, згідно розділу 1 якої Класифікація видів економічної діяльності (далі - КВЕД) установлює основи для підготовлення та поширення статистичної інформації за видами економічної діяльності. Основний принцип КВЕД полягає в об`єднанні підприємств, що виробляють подібні товари чи послуги або використовують подібні процеси для створення товарів чи послуг (тобто сировину, виробничий процес, методи або технології), у групи. Основне призначення КВЕД - визначати та кодувати основні та другорядні види економічної діяльності юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.

У розділі 4 КВЕД визначено, що виробництво - це економічна діяльність, результатом якої є продукція. Це поняття використовують для позначення всіх видів економічної діяльності. Термін «виробництво» призначено не тільки стосовно сільського господарства, добувної або переробної промисловості. Його використовують також стосовно сфери послуг. Для позначення виробництва можуть використовувати і точніші терміни: надання послуг, оброблення, перероблення тощо залежно від сфери діяльності. Обсяг виробництва вимірюють за допомогою різних методів у натуральному чи вартісному вираженні.

Процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях В «Добувна промисловість та розроблення кар`єрів», С «Переробна промисловість», D «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», Е «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та F «Будівництво».

Таким чином, оскільки види економічної діяльності 25.11 виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій відповідно до Класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2010 класифікуються в секції F «Будівництво», яка є промисловим виробництвом, то діяльність позивача відноситься до видів промислового виробництва.

Отже, зважаючи на те, що будівля цеху по виробництву залізобетонних виробів загальною площею 598,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: Волинська область, Турійський район, смт. Турійськ, вул.Жежків, 35, за своїми будівельно-технічними характеристиками є промисловою будівлею, а позивач є фізичною особою-підприємцем, основний вид діяльності якого відповідає призначенню будівлі, слід прийти до висновку, що таке майно у розумінні підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу не може виступати об`єктом оподаткування, оскільки використовується позивачем у господарській діяльності.

При цьому, відповідачем не подано жодних доказів на підтвердження того, що позивач не використовує належну йому будівлю в промисловій діяльності.

Також відповідно до рішення виконавчого комітету Турійської селищної ради №76 від 15.05.2013, технічного паспорту виданого 19.08.2016 Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» позивач являється власником майстерні шиномонтажу, загальною площею 171,1 кв.м, яка знаходиться за адресою: Волинська обл., Турійський р-н, смт Турійськ, вул. Козіно, буд. 2А. Право власності на вказаний об`єкт нерухомості зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав №79332884 від 01.02.2017.

Рішенням Турійської селищної ради від 02.06.2022 №27/3 встановлено на території Турійської селищної територіальної громади: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (Додаток 1).

Згідно даних з Реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності цільове призначення земельної ділянки, де знаходиться вказаний об`єкт нерухомості для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, а в проекті містобудівного обґрунтування розташування майстерні шиномонтажу та магазину автозапчастин функціональне призначення забудови виробнича будівля.

Відповідно майстерні шиномонтажу відноситься до інших будівель торгівлі, ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки по таких об`єктах відповідно до рішення Турійської селищної ради від 02.06.2022 №27/3 по коду класифікації будівлі 1230.9. Будівлі торгівельні інші становить 1 відсоток до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м бази оподаткування.

Проте, суд встановив, що відповідач у відповідності до рішення Турійської селищної ради № 27/3 від 02.06.2022 року «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Турійської селищної ради», застосував позивачу ставку податку на 2023 роки, по коду 1230.6 «Будівлі підприємств побутового обслуговування» 1,5% від розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, суд вважає, що контролюючий орган неправомірно застосував ставку податку1,5% від розміру мінімальної заробітної плати замість 1 відсоток до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м бази оподаткування та, як наслідок, завищив податкове зобов`язання із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки позивачу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про помилковість висновків податкового органу щодо застосування позивачу ставки податку зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 1,5% від розміру мінімальної заробітної плати, що в тому числі, потягло за собою безпідставне збільшення податкових зобов`язань та, відповідно, свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення.

За змістом частини четвертої статті 9 КАС України, суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 КАС України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 73 КАС України).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поряд з цим, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши приписи законодавства України, враховуючи те, що в ході розгляду справи відповідачем не надано достатньо належних доказів на підтвердження правомірності спірних податкових повідомлень-рішень, суд вважає, що наявні підстави для захисту прав позивача у судовому порядку шляхом визнання протиправним та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1 937,92 грн, сплачений згідно квитанції від 04.12.2024.

Керуючись статтями 243 - 245, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області №0-0315-UA0041345 від 29.04.2024 та №0-0315-UA0041345 від 28.10.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) гривень 92 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, )

Суддя В.В.Дмитрук