Справа № 240/16455/24
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Житомир справа № 240/16455/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (надалі Порядок № 1078) при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 13 вересня 2018 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 13 вересня 2018 року, із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, обчисливши щомісячний розмір індексації 3 405,59 грн як різницю між сумою індексації, обчисленою в березні 2018 року із застосуванням індексів споживчих цін, що відповідають місяцю підвищення посадового окладу січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невключення до складу грошового забезпечення, з якого нараховано грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2018 року, сум індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" (надалі Постанова № 889);

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та доплатити грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2018 року, із врахуванням в складі грошового забезпечення, з якого обчислюються такі виплати, сум щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889 та індексації, в тому числі нарахованої в період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року в розмірах згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного за справою № 240/20589/22;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невключення до складу грошового забезпечення, з якого нараховано грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за період з 01 березня 2018 року по 13 вересня 2018 року, сум індексації;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та доплатити за період з 01 березня 2018 року по 13 вересня 2018 року грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, із врахуванням в складі грошового забезпечення, з якого обчислюються такі виплати, сум індексації, нарахованої із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, обчисливши щомісячний розмір індексації 3 405,59 грн як різницю між сумою індексації, обчисленою в березні 2018 року із застосуванням індексів споживчих цін, що відповідають місяцю підвищення посадового окладу січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок набрання чинності з 01 березня 2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі Постанова № 704) й підвищення посадових окладів військовослужбовців, відповідач протиправно не виплачував позивачу суму індексації у період з 01 березня 2018 року по день виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , розраховану як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Оскільки посадовий оклад позивача згідно з Постановою № 704 у березні 2018 року підвищився на 1050,51 грн порівняно з лютим 2018 року, а нарахована індексація у березні 2018 року склала суму 4456,10 грн, відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 відповідач мав щомісячно виплачувати позивачу з 01 березня 2018 року по день звільнення зі служби індексацію грошового забезпечення у сумі 3405,59 грн як суму різниці між нарахованою індексацією за березень 2018 року та підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року. Натомість відповідачем виплачувалась індексація у значно меншому розмірі.

Також, покликаючись на норми: постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі Постанова № 1294), яка була чинна у період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2018 року; Постанови № 704; Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (надалі Інструкція № 260), який був чинний з 01 січня 2014 року по 27 травня 2017 року; Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (надалі Порядок № 260), який чинний з 01 березня 2018 року, стверджує, що упродовж спірного періоду позивачу мала виплачуватись щорічно раз на рік грошова допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням повного грошового забезпечення, а саме, включаючи щомісячну грошову винагороду у розмірі, визначеному Постановою № 889, яка мала постійний характер, а відтак підлягала включенню до розрахунку означених допомог, а також суми індексації, яка теж носить систематичний характер, та яка підлягає включенню до розрахунку суми грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Ухвалою cуду від 04 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи провадити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позовну заяву, насамперед, звертає увагу на те, що Постановою № 704 змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок. На думку відповідача, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді цього ж року, то позивач набув би право на виплату індексації з грудня 2018 року. Стверджує, що ані Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (надалі Закон № 1282-XII), ані норми Порядку № 1078 не містять положень про те, що після підвищення посадових окладів і, відповідно, визначення нового базового місяця, індексація грошового забезпечення нараховується і виплачується в розмірі не менше ніж фіксована сума індексації, розрахована за попередній до підвищення окладів місяць. Покликаючись на роз`яснення Мінсоцполітики від 04 липня 2017 року № 58/о/66-17 відповідач підкреслює, що якщо з 01 березня 2018 року підвищено посадові оклади, то обчислення індексу для проведення індексації має здійснюватися з квітня 2018 року й порівняння підвищення грошового забезпечення із сумою індексації здійснюється в умовах березня 2018 року, тобто береться грошове забезпечення березня до підвищення посадових окладів та грошове забезпечення березня після підвищення посадових окладів, а відтак підстав для нарахування фіксованої суми немає. До того ж, як вважає відповідач, норма абзацу четвертого пункту 5 Порядку № 1078 врегульовує визначення розміру індексації доходу лише у відповідному місяці, а не за весь подальший період.

Щодо включення до складу одноразових видів грошового забезпечення додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889, відповідач зазначає, що відповідно до пункту 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року № 595 (надалі Інструкція № 595), положення якої застосовувались з 01 жовтня 2010 року та яка була чинна на момент звільнення позивача, грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Тому, на переконання відповідача, винагорода, встановлена Постановою № 889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога на підставі пункту 2 частини другої статті 15 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі Закон № 2011-XII). Ця винагорода, як вважає відповідач, має окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачується тільки тим категоріям військовослужбовцям, перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати; вона (винагорода) виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення.

Також відповідач зауважує на тому, що позивачу не було виплачено компенсацію за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, оскільки на момент звільнення зі служби позивач використав усі оплачувані відпустки.

За наведеного просить відмовити у позові.

Розглянувши доводи та заперечення сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні, встановивши фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору, суд зазначає таке.

Суд встановив, ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , звільнений з військової служби згідно з наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 серпня 2018 року № 466 з військової служби відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" у запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я), та згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13 вересня 2018 року № 223 виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року у справі № 240/20589/22, яке набрало законної сили 17 січня 2024 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року.

У травні 2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом від 09 травня 2024 року за вих. № 09/05/24/26 щодо надання довідок про виплачені суми грошового забезпечення, у якому, зокрема, також зазначив про те, що розмір індексації у березні 2018 року з урахуванням коефіцієнтів індексу споживчих цін, що відповідають місяцю підвищення посадового окладу (базовому місяцю) січень 2008 року складає 4456,10 грн (1762 грн х 252,9 % = 4456,10 грн). Посилаючись на норму абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 та зазначаючи, що грошове забезпечення у березні 2018 року у зв`язку з підвищенням посадових окладів підвищилось на суму меншу 4456,10 грн, то щомісячна індексації березня 2018 року має обчислюватися як різниця між сумою індексації (4456,10 грн) і розміром підвищення доходу, а тому у разі невиплати індексації-різниці просив перерахувати та доплатити таку індексацію за період з 01 березня 2018 року по день виключення зі списків особового складу. Крім того, у разі невключення до складу місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховано грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за період з 01 січня 2014 року по 13 вересня 2018 року, суми індексації, у тому числі за рішенням суду у справі № 240/20589/22, та щомісячної додаткової грошової допомоги згідно з Постановою № 889, - перерахувати та доплатити суми цих додаткових одноразових виплат. У разі, якщо до складу місячного грошового забезпечення, узятого до розрахунку грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, не включено суми індексації, також просив перерахувати та доплатити суми цих виплат.

У відповідь на цей запит Військовою частиною НОМЕР_1 згідно з листом від 13 червня 2024 року за вих. № 639/1094 надано запитувані довідки щодо виплачених при звільненні ОСОБА_1 сум грошового забезпечення та розрахунок середньоденного грошового забезпечення, обчисленого за останні повні два календарні місяці служби.

У листі від 28 червня 2024 року за вих. № 639/1216 Військовою частиною НОМЕР_1 , з-поміж іншого, повідомлено про те, що до складу місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховано грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за період з 01 січня 2014 року по 13 вересня 2018 року суми індексації та щомісячної додаткової грошової допомоги згідно з Постановою № 889 не входили. Посилаючись на норми Порядку № 260 вказано на те, що додаткова винагорода згідно з Постановою № 889 не входить до складу щомісячних додаткових виплат, а тому не включається до складу місячного грошового забезпечення, з якого нараховується грошова допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Що ж до індексації за період з 01 березня 2018 року по день виключення зі списків особового складу, зазначено про нарахування та виплату сум індексації, однак без урахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, яка розраховується як різниця між сумою індексації, що склалась за місяць підвищення доходу, і розміром підвищення доходу (грошового забезпечення).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в частині заявлених вимог щодо нарахування та виплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 13 вересня 2018 року у фіксованій сумі суд виходить з такого.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначаються нормами Закону № 1282-ХІІ.

Перелік об`єктів індексації установлений частиною першою статті 2 Закону № 1282-ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

До таких об`єктів індексації в силу абзацу 4 частини першої статті 2 Закону № 1282-ХІІ належить оплата праці (грошове забезпечення).

Межі індексації визначені частиною шостою статті 2 Закону № 1282-ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 3 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону № 1282-ХІІ.

У первинній редакції частина перша статті 4 цього Закону передбачала, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Надалі до цієї норми були внесені зміни Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав законну силу 01 січня 2016 року.

Тож з 01 січня 2016 року за правилами частини першої статті 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Інші положення статті 4 цього Закону з 2005 року й дотепер залишилися незмінними.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 1078 цей акт визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Пункт 1-1 Порядку № 1078 загалом дублює приписи статей 3, 4 Закону № 1282-ХІІ, деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація.

За змістом абзацу 5 пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Абзаци 2, 4 пункт 4 Порядку № 1078 деталізують межі індексації, які законодавець обумовив у частині шостій статті 2 Закону № 1282-ХІІ.

Так, абзац 2 пункту 4 Порядку № 1078 визначає, що оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Натомість абзац 4 пункту 4 Порядку № 1078 установлює, що частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Питання про те, як саме визначається сума індексації, регулювалося абзацом 6 пункту 4 Порядку № 1078, а з 15 березня 2018 року врегульоване абзацом 5 цього ж пункту, норми яких є тотожними і передбачають, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пункт 5 Порядку № 1078 застосовується з 01 грудня 2015 року у новій редакції на підставі постанови Уряду № 1013 від 09 грудня 2015 року.

Абзац 1 пункту 5 Порядку № 1078 у вказаній редакції передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Цей же абзац діяв з 15 березня 2018 року до 01 квітня 2021 року у редакції постанови Уряду від 28 лютого 2018 року № 141 і встановлював, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Абзац 2 пункту 5 Порядку № 1078 застосовується з 1 грудня 2015 року дотепер у редакції постанови Уряду від 09 грудня 2015 року № 1013 і передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Абзац 3 пункту 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01 грудня 2015 року у редакції постанови Уряду від 9 грудня 2015 року № 1013 і передбачав, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Цей же абзац з 15 березня 2018 року дотепер діє у редакції постанови Уряду від 28 лютого 2018 року № 141 та передбачає, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 застосовується з 01 грудня 2015 року дотепер у редакції постанови Уряду від 09 грудня 2015 року № 1013 і встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Абзац 5 пункту 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року у редакції постанови Уряду від 09 грудня 2015 року № 1013 і передбачав, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 діяв з 01 грудня 2015 року у редакції постанови Уряду від 09 грудня 2015 року № 1013 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Цей же абзац з 15 березня 2018 року до 01 квітня 2021 року діяв у редакції постанови Уряду від 28 лютого 2018 року № 141 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Порядок № 1078 у редакції, яка застосовувалася до 01 грудня 2015 року, містив поняття "базовий місяць". Базовим місяцем вважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати). Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.

09 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (надалі - Постанова № 1013).

Цією постановою були внесені зміни до Порядку № 1078.

Порівняльний аналіз положень пунктів 5, 10-1, 10-2 Порядку № 1078 свідчить про те, що внаслідок змін, унесених Постановою № 1013, з 01 грудня 2015 року діють єдині правила проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення, виходу на роботу чи зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Внаслідок цих змін Порядок № 1078 у редакції, що застосовується з 01 грудня 2015 року, не містить поняття "базовий місяць" і передбачає уніфікований механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати.

Для проведення індексації з 01 грудня 2015 року замість терміну "базовий місяць" використовується поняття "місяць підвищення доходу", яке має інший зміст.

Місяць підвищення доходу - це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таке визначення цього поняття висновується із системного тлумачення пункту 5 Порядку № 1078 у редакції, яка була запроваджена з 01 грудня 2015 року.

Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Тож із 01 грудня 2015 року зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.

У цьому полягає одна з основних відмінностей поняття "місяць підвищення доходу" від терміну "базовий місяць", позаяк визначення останнього залежало також від факту зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Водночас, вилучення терміну "базовий місяць" та запровадження поняття "місяць підвищення доходу" не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Як у "базовому місяці", так і у "місяці підвищення доходу" індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.

Отже, з урахуванням наведених нормативних положень, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця з 01 грудня 2015 року не прив`язаний до місяця прийняття (переведення, виходу) на військову службу чи місяця зростання грошового забезпечення за рахунок будь-якої його постійної складової.

Із 01 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

З урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності Постанова № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 дають підстави зробити висновок, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якому розмірі.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі № 420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі № 320/8554/21.

Відтак, з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Буквальний спосіб тлумачення норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у березні 2018 року складав 1762 грн.

У постанові від 23 травня 2024 року у справі № 160/15411/23 Верховний Суд розрахував, що величина приросту індексу споживчих цін в березні 2018 року, застосовуючи січень 2008 року як місяць підвищення доходу, становить 253,3 %.

Отже, сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року становить 4463,15 грн (1762,00 грн х 253,3 % / 100 = 4463,15 грн).

Як встановлено з матеріалів справи, грошове забезпечення позивача у лютому 2018 року становило 12079,20 грн, а у березні 2018 року - 13129,71 грн.

Оскільки підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) у зв`язку із підвищенням на законодавчому рівні посадових окладів у березні 2018 року військовослужбовцям згідно з Постановою № 704 відбулось на 1050,51 грн, то суд вважає, що наявні підстави для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці у розмірі 3412,64 грн (4463,15 грн - 1050,51 грн) щомісячно, починаючи з 01 березня 2018 року по 13 вересня 2018 року включно (день виключення зі списків особового складу військової частини).

З огляду на викладене, відповідач протиправно оминув вимоги абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Суд вбачає підстави для визначення конкретної суми індексації грошового забезпечення, що підлягає виплаті позивачу, адже, на думку суду, це буде належним та ефективним способом поновлення прав позивача.

Щодо заявлених позовних вимог в частині включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховано грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, а також грошову допомогу при звільненні сум індексації, суд зазначає таке.

За змістом спірних обставин у цій справі право позивача на нарахування та виплату грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги при звільненні не заперечується відповідачем. Спірним питанням є включення до складу грошового забезпечення військовослужбовців, яке повинно включатися при обрахунку вищенаведених виплат такої складової, як індексація грошового забезпечення.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Субсидіарне застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг.

Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17, від 30 грудня 2020 року у справі № 359/8843/16-а.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення позивача для розрахунку грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за спірний період, а також одноразової грошової допомоги при звільненні.

Однак, згідно з довідками в матеріалах справи індексація грошового забезпечення безпідставно не була врахована під час обчислення грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2018 роки, а також одноразової грошової допомоги при звільненні.

Висновки суду в цій частині відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19 березня 2020 року по справі № 820/5286/17, які в силу частини п`ятої статті 242 КАС України підлягають урахуванню судом при виборі і застосуванні норм права, відтак позовні вимоги у цій частині суд визнає обґрунтованими.

Визначаючись в частині заявлених вимог щодо включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховано грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2018 року додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889, суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 1 Постанови № 889 установлено щомісячну додаткову винагороду:

1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби):

з 01 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 01 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 01 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 01 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

4) військовослужбовцям Національної гвардії (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

5) військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

6) співробітникам кадрового складу (військовослужбовцям) Служби зовнішньої розвідки - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

На виконання Постанови № 889 Міністр оборони України наказом від 15 листопада 2010 року затвердив Інструкцію № 595.

Згідно з пунктами 3 - 4 Інструкції № 595 до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Виплата винагороди здійснюється з того дня, з якого військовослужбовці стали до виконання обов`язків за посадами, але не раніше дня видання наказу про призначення, і до дня їх звільнення від виконання обов`язків за посадами включно (у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами, до яких вони допущені наказами відповідних командирів (начальників)).

Відповідно до пункту 5 Інструкції № 595 винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Пунктами 8, 9 Інструкції № 595 встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

Наказом Міністра оборони України від 24 жовтня 2016 року відповідно до Постанови № 889 затверджено Інструкцію № 550 та визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року № 595 "Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України".

Пунктом 1 Інструкції № 550 також встановлено, що вона визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода).

Відповідно до пункту 3 Інструкції № 550, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Згідно з пунктом 5 Інструкції № 550, винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Пунктами 8-10 Інструкції № 550 встановлено, що грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

Командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди за: порушення статутних правил несення служби; особисті незадовільні показники командирської, бойової та мобілізаційної підготовки; уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до поломок військової (спеціальної) техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю військовослужбовців або інших осіб.

Військовослужбовцям зменшується розмір винагороди згідно з наказами командирів (начальників) за той місяць, у якому були допущені ці порушення, або за місяць, у якому ці накази надійшли до військової частини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 825/997/17 звернула увагу на те, що структура грошового забезпечення військовослужбовців визначена законом, а тому не може бути звужена нормами підзаконних нормативно-правових актів.

Зі змісту Постанови № 889 слідує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.

Віднесення зазначеної винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення також підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17. У цій постанові Велика Палата зазначила про те, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до змісту Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 671 (у редакції, чинній на час затвердження Інструкції № 550), одним з основних завдань Міністерства оборони України як центрального органу виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, було встановлення порядку грошового забезпечення.

Зазначене повноваження Міністерства оборони України відповідає і пункту 1 Інструкцій № 550 та 595.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду наголосила, що встановлення підзаконним нормативно правовим актом порядку та умов виплати щомісячної додаткової грошової винагороди не може звужувати чи заперечувати права на отримання такої винагороди, встановленого актом вищої юридичної сили.

Ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу.

Враховуючи правове регулювання спірних правовідносин застосуванню підлягають норми Закону № 2011-ХІІ та Постанови № 889, а не Інструкцій № 595 та 550 щодо обмеження включення до грошового забезпечення, з якого нараховується матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та грошова допомога на оздоровлення, щомісячної додаткової грошової винагороди.

Аналогічна позиція суду викладена у постанові Верховного Суду від 21 січня 2022 року у справі № 520/8887/2020.

Відтак, доводи відповідача з посиланням на пункт 8 Інструкції № 595 є безпідставними, оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань.

Матеріалами справи підтверджено виплату позивачу індексації грошового забезпечення, зокрема:

згідно з архівною довідкою Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України від 24 грудня 2024 року № 179/1/12881 (щодо нарахування грошового забезпечення позивача за період з січня 2014 року до грудня 2015 року) позивачу нараховано індексацію у сумі 227,77 грн за грудень 2014 року, 177,37 грн за січень 2015 року, у сумі 1795,26 грн за травень-липень 2015 року, 755,15 за жовтень 2015 року та у загальній сумі 83625,23 грн за період січень 2016 року лютий 2018 року на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року у справі № 240/20589/22, що підтверджено довідкою-розрахунком Військової частини НОМЕР_1 від 12 червня 2024 року № 176;

а також щомісячну додаткову грошову винагороду (ЩДГВ):

згідно з архівною довідкою Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України від 24 грудня 2024 року № 179/1/12881 (щодо нарахування грошового забезпечення позивача за період з січня 2014 року до грудня 2015 року) позивачу нараховувалась додаткова винагорода щомісячно, яка у загальній сумі склала: 24900,51 грн за 2014 рік, 24993,96 грн за 2015 рік; та згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 про розмір виплаченої щорічної додаткової грошової винагороди з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року (а.с.46): 52230,72 грн за 2016 рік, 52119,90 грн за 2017 рік, 8870,40 грн за січень-лютий 2018 року.

Тобто, під час судового розгляду встановлено, що позивачу з січня 2014 року по лютий 2018 року щомісячно виплачувалася додаткова грошова винагорода, встановлена Постановою № 889, що у свою чергу свідчить про її систематичний, а не одноразовий характер, а відтак ця грошова допомога підлягає урахуванню до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань за період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2018 року.

Згідно з довідкою-розрахунком про розмір виплаченої грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 13 вересня 2018 року, позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення (у розмірі місячного грошового забезпечення) за 2016 рік 7251,38 грн, за 2017 рік 7234,50 грн, за 2018 рік 7549,50 грн та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік у сумі 6018,39 грн, без урахування сум індексації та додаткової грошової винагороди згідно з Постановою № 889.

За наведеного правового регулювання суд доходить висновку, що відповідач протиправно не включив при виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2018 роки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889, а також безпідставно не врахував відповідних сум індексації грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а також одноразової грошової допомоги при звільненні, а відтак позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, архівною довідкою Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України від 24 грудня 2024 року № 179/1/12881 не підтверджено нарахування позивачу грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2014-2015 роки, відтак заявлені позовні вимоги у цій частині є необґрунтованими.

Окрім того, як стверджено відповідачем, позивачу у спірний період не нараховувалась та не виплачувалась грошова компенсація за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, що підтверджено матеріалами справи, оскільки на момент звільнення позивач фактично використав усі відпустки. На противагу наведеному відповідачем позивач не довів виплату йому грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, а тому цей вид грошового забезпечення за результатом вирішення цієї справи перерахунку не підлягає.

Таким чином позов підлягає задоволенню частково.

Зважаючи на відсутність понесених позивачем судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 КАС України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 13 вересня 2018 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 13 вересня 2018 року, із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, обчисливши щомісячний розмір індексації 3412,64 грн як різницю між сумою індексації, обчисленою в березні 2018 року із застосуванням індексів споживчих цін, що відповідають місяцю підвищення посадового окладу січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 року.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невключення до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховано грошову допомогу для оздоровлення за 2016-2018 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік, сум індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій".

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2016-2018 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік, із врахуванням в складі грошового забезпечення, з якого обчислюються такі виплати, сум щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", та індексації.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невключення до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховано грошову допомогу при звільненні, грошову допомогу для оздоровлення за 2016-2018 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік, сум індексації.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні, грошову допомогу для оздоровлення за 2016-2018 роки та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік із врахуванням у складі грошового забезпечення, з якого обчислюються такі виплати, сум індексації, нарахованої із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, обчисливши щомісячний розмір індексації 3412,64 грн як різницю між сумою індексації, обчисленою в березні 2018 року із застосуванням індексів споживчих цін, що відповідають місяцю підвищення посадового окладу січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Приходько

23.01.25