Справа № 200/3243/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року справа №200/3243/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі № 200/3243/24 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив: визнати протиправними дії щодо припинення виплати пенсії з 01.03.2022 та відмови виплачувати їй пенсію на визначений банківський рахунок, скасувати рішення від 26.04.2024 п/с № 06; зобов`язати поновити нарахування та виплату пенсії на банківський рахунок, а саме: поточний рахунок НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві комерційний банк ПРИВАТБАНК.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що є отримувачем пенсії за віком на пільгових умовах та до березня 2022 року отримувала пенсію через АТ ПУМБ. З березня 2022 року позивач пенсію не отримувала. Після відновлення електронного підпису у квітні 2024 року позивач сформувала заяву до теруправління пенсійного фонду про отримання коштів через відкритий у відділенні АТ КБ ПриватБанк банківський рахунок, де позивач пройшла ідентифікацію. Втім, у відповідь на вказане звернення позивач отримала рішення 26.04.2024 П/С № 06 про відмову, вмотивоване припиненням їй виплати пенсії, досягненням загального віку призначення їй пенсії у 2023 році та можливістю вирішення питання про виплату пенсії після вирішення питання про її поновлення.

У наданому до суду позові позивач, посилаючись на припинення виплати їй пенсії відповідачем за відсутності на те підстав та у спосіб, що не відповідає вимогам закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зауважила на тому, що виплату їй пенсії має бути поновлено за рішенням суду.

В наданих до суду поясненнях позивач зауважила, що оскільки їй було призначено пенсію за віком на пільгових умовах, після досягнення віку призначення пенсії будь-яких заяв щодо поновлення чи призначення пенсії за віком не надається.

З приводу дотримання строків звернення до суду позивач зауважила, що із врахуванням позиції Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і №9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини 3 статті 122 КАС України в системному зв`язку з положенням частини 2 статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування виходить, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі № 200/3243/24 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії з 01.03.2022. Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.04.2024 П/С № 06. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов`язати поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з березня 2022 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про зміну виплатних реквізитів із врахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є отримувачем пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної на підставі пункту 22 розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з протоколом про призначення пенсії від 18.06.2018 позивачу призначено пенсію з 24.04.2018 по 23.04.2023 та з 24.04.2023 (після досягнення віку призначення пенсії) довічно.

Позивач не отримує пенсію з березня 2022 року, що не є спірною обставиною та не заперечується сторонами.

25.04.2024 позивач звернувся через ВЕБ портал ПФУ до відповідача із заявою № 4818 про зміну виплатних реквізитів.

26.04.2024 відповідач прийняв рішення П/С № 06 про відмову у переведенні виплати пенсії. Рішення вмотивовано припиненням виплати позивачу пенсії за віком на пільгових умовах через невирішення питання про поновлення/призначення позивачу пенсії. В рішенні зазначено, що через невиконання ПрАТ ММК імені Ілліча зобов`язань щодо відшкодування витрат на виплату пенсії за віком на пільгових умовах припинено, у 2023 році позивач досягла загального віку призначення пенсії, а тому мала надати відповідну заяву про призначення/поновлення виплати пенсії. У зв`язку з відсутністю особистого звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про поновлення пенсії відповідно до вимог абзацу 1 пункту 1.1 Порядку № 22-1, підстави для переведення виплати пенсії на АТ КБ ПриватБанк відсутні.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (стаття 8 Закону № 1058).

Відповідно до підпункту 2-2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" окремим категоріям працівників залежно від умов праці за результатами атестації робочих місць можуть призначатися пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій, але не раніше ніж за 10 років до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У такому разі розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Механізм призначення пенсій окремим категоріям працівників, які за результатами атестації робочих місць працюють (працювали) в умовах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначено Порядком призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 № 937.

Пунктом 6 Порядку призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці визначено, що рішення про призначення пільгової пенсії приймається управлінням Пенсійного фонду України у районі, місті і районі у місті за місцем розташування підприємства, організації на підставі документів, що подаються у порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінпраці, та гарантійного листа підприємства або організації про перерахування коштів на рахунок зазначеного управління для покриття витрат, пов`язаних з виплатою пенсій.

Згідно із пунктом 7 Порядку призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці виплата пільгової пенсії здійснюється після надходження у повному обсязі коштів від підприємства, організації до органу, що призначає пенсію, у строки, передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи

Статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції чинній станом на дату припинення виплати пенсії передбачено, що виплата пенсії припиняється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України або за рішенням суду у випадках: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, підстави припинення виплати пенсії визначені статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В матеріалах спарив відсутнє рішення відповідача про припинення виплати пенсії, що свідчить про припинення виплати у спосіб, що не передбачений чинним законодавством.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що виплату пенсії може бути припинено через неотримання позивачем призначеної пенсії більше ніж 6 місяців поспіль, оскільки виплату пенсії позивачу припинено з травня 2022 року, до спливу визначеного цим підпунктом 6 місячного строку.

Судом не прийнято до уваги посилання відповідача на нездійснення відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ПрАТ ММК імені Ілліча, оскільки ані ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ані іншими законами не передбачено можливості припинення виплати пенсії особі у разі припинення перерахування коштів підприємством. Посилання відповідача на п.7 Порядку призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №937 від 18.07.2007, суд вважає необґрунтованими, оскільки постанова КМУ є підзаконним нормативним актамом, а тому не може бути підставою для припинення виплати пільгової пенсії у випадку, якщо така причина не передбачена відповідно до 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд вважає, що нездійснення відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій роботодавцем позивача до органу пенсійного фонду не може бути підставою припинення виплати зазначеного виду пенсії, оскільки право соціального захисту, у тому числі пенсійне забезпечення, гарантовано кожному громадянину, у відповідності до ст. 46 Конституції України.

Під час розгляду справи судом не встановлено існування визначених статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" підстав припинення виплати пенсії, що свідчить про обґрунтованість доводів позивача про припинення позивачу виплату пенсії за відсутності на те причин.

Припинивши виплату позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідач допустив порушення ст.ст. 47, 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Встановлені судом обставини свідчать про протиправність припинення відповідачем виплати пенсії позивачу з березня 2022 року та обґрунтованість вимог позивача про визнання протиправними дії щодо припинення виплати пенсії з 01.03.2022 та зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії з 01.03.2022. Висновки про протиправність припинення відповідачем виплати пенсії обумовлюють висновок про застосування ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування .

При наданні оцінки правомірності прийнятого відповідачем рішення від 26.04.2024 П/С № 06 про відмову у переведенні виплати пенсії суд дійшов висновку про безпідставність доводів відповідача про необхідність звернення позивачем до органу пенсійного фонду із заявою про поновлення пенсії та/або заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах після досягнення віку призначення пенсії, оскільки надання такої заяви не передбачено чинним законодавством. Позивач з 2018 року є отримувачем пенсії за віком (на пільгових умовах), в протоколі про призначення пенсії від 18.06.2018 також зазначено про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах до 23.04.2023 та призначення її довічно з 24.04.2023. Про необґрунтованість доводів відповідача щодо необхідності звернення позивача із заявою про поновлення виплати пенсії свідчать також висновки суду про безпідставність припинення позивачу виплати пенсії за віком на пільгових умовах з 01.03.2022 та зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії.

Із врахуванням висновку про відсутність в позивача обов`язку надання заяви про поновлення виплати пенсії, рішення відповідача про відмову у переведенні виплати пенсії до іншого банку від 26.04.2024, вмотивоване необхідністю першочергово вирішити питання про поновлення виплати пенсії, є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, заява позивача про переведення виплати пенсії на АТ КБ Приватбанк фактично не розглядалася відповідачем по суті, рішення вмотивовано передчасністю такого звернення позивача до подання заяви про поновлення виплати пенсії, а тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про переведення виплати пенсії на банківський рахунок в Акціонерному товаристві комерційний банк ПРИВАТБАНК є передчасними, через що слід зобов`язати відповідача розглянути повторно заяву позивача про зміну виплатних реквізитів із врахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі № 200/3243/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі № 200/3243/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 23 січня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко