Справа № П/811/736/17
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2025 року м. Дніпросправа № П/811/736/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бендес А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 року (суддя Брегей Р.І., м. Кропивницький, повний текст рішення складено 20.09.2023 року) в справі №П/811/736/17 за позовом Приватного малого підприємства науково-виробничої фірми «КІТ» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

28.04.2017 року ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» (далі по тексту позивач або ПМП НВФ «КІТ») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі по тексту відповідач, правонаступник Головне управління ДПС у Кіровоградській області), в якому просило про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 12.04.2017 року: №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 2555722,00 грн, у тому числі за основним платежем на 2359652,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на 196070,00 грн; №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2257044,00 грн, у тому числі за основним платежем на 1504696,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на 752348,00 грн; №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 398984,00 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 року, позов ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 2054219,00 грн, у тому числі за основним платежем 1958450,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 95769,00 грн; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 1699820,00 грн, у тому числі за основним платежем 1133214,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 566606,00 грн; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 293579,00 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.12.2019 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 02.12.2020 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 12.12.2019 року скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 року позов задоволено, визнано протиправним і скованою податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області від 12 квітня 2017 року, яким Приватному малому підприємству НВФ «КІТ» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1504696 грн і накладено штрафну санкцію в сумі 752348 грн.; визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області від 12 квітня 2017 року, яким Приватному малому підприємству НВФ «КІТ» зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість за травень, вересень 2015 року, січень-березень, липень і грудень 2016 року на загальну суму 398984 грн.; визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області від 12 квітня 2017 року, яким Приватному малому підприємству НВФ «КІТ» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 2359652 грн і накладено штрафну санкцію в сумі 196070 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07.11.2024 року постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У постанові Верховного Суду від 07.11.2024 року зазначено, що рішення суду апеляційної інстанцій фактично відображає висновки контролюючого органу, висловлені в акті перевірки ГУ ДФС у Кіровоградській області. Судом апеляційної інстанції в порушення норм процесуального закону в повному обсязі не досліджено докази та не встановлено дійсні обставини справи по господарських операціях з контрагентами ТОВ «Алекс Групп», ТОВ «Київцентрпостач ЛТД», ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп», ТОВ «Легалстрой ВВ», ТОВ «Інкоіндустрія», ТОВ «Тріумф Технології», ТОВ «Альмеріс», ТОВ «Лайф Дейз», а тому висновки суду апеляційної інстанції є передчасними, що зроблені без фактичного дослідження спірних господарських операцій та встановлення дійсних обставин справи на підставі наявних у справі доказів та первинних документів в сукупності, без надання обґрунтованої та об`єктивної оцінки доводам як позивача так і відповідача та наявних у справі доказів, які б підтверджували такі доводи. Судом апеляційної інстанції не було встановлено дійсних обставин щодо господарських операцій позивача з контрагентами, в тому числі і по господарських операціях з ТОВ «Лайф Дейз» та ТОВ «МКМ «Премія», а відповідно вирок та ухвала за результатами розгляду кримінальних проваджень не оцінювалась судом разом (в сукупності) з фактично встановленими обставинами у цій справі щодо наявності та надання первинних документів, правильності їх оформлення, встановленими обставинами щодо фактичної поставки товару, можливості виконання (здійснення) спірних господарських операцій з урахуванням матеріальних та трудових ресурсів, їх зв`язку з господарською діяльністю позивача, використання придбаного товару у подальшій діяльності, тощо.

Справа за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 року надійшла до Третього апеляційного адміністративного суду 19.11.2024 року.

Отже, Головне управління ДПС у Кіровоградській області не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати та у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що суд при прийнятті рішення не врахував, що суб`єкти господарювання ТОВ «Алекс Групп», ТОВ «Київцентрпостач ЛТД», ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп», ТОВ «Легалстрой ВВ», ТОВ «Інкоіндустрія», ТОВ «Тріумф Технології», ТОВ «Альмеріс», ТОВ «Лайф Дейз», ТОВ «МКМ «Премія», які є контрагентами позивача, у своїй діяльності не створювали реальних дій по переданню, постачанню товарів, та метою діяльності яких є проведення фіктивних господарських операцій. Апелянт вказував, що метою діяльності контрагентів позивача було формування недійсного від`ємного значення для позивача, оскільки такі не мали трудових та виробничих потужностей, не мали у наявності товару по ланцюгу постачання, не мали у власності чи орендному користуванні складських приміщень та транспортних засобів. Апелянт вказував, що господарські операції позивача з контрагентами не є фактичними, оскільки не відповідають основній діяльності підприємств, не встановлено дійсність та необхідність отримання товарів, відсутні наймані працівники для здійснення будь-яких дій по виконанню взятих на себе договірних зобов`язань. Апелянт зазначив, що придбані позивачем засоби не були використані у власній господарській діяльності, відсутня мета їх замовлення. Апелянт вважав, що первинні документи, які повинні підтверджувати факт здійснення господарських операцій, складені з порушеннями, інші первинні документи взагалі відсутні. Апелянт вказував, що за податковим законодавством витрати, що перевищують доходи (збитки) не можуть бути враховані в податковому обліку, з огляду на те, що операції не відповідають основному принципу господарської діяльності, не призводять до отримання прибутку, такі збитки підлягають відшкодуванню за рахунок інших джерел. Апелянт вказав про наявність вироків суду, якими засновник та директор ТОВ «Лайф Дейз», та ТОВ «МКМ «Премія» визнаються винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, наявність вироків, ставить під сумнів реальність його господарських операцій у взаємовідносинах з ТОВ «Лайф Дейз» та ТОВ «МКМ «Премія».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції від 20.09.2023 року, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковий кредит позивачем сформований на підставі виданих контрагентами податкових накладних, контрагенти позивача на момент укладання та виконання договорів був платниками податків та спроможний був здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договорів постачання. Право на нарахування податкового кредиту при придбанні товару (послуг) виникає у платника податків, якщо таке придбання здійснюється з метою використання їх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, при цьому до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів, а підставою для нарахування податкового кредиту є видана та зареєстрована в ЄРПН податкова накладна із заповненням всіх обов`язкових реквізитів. Законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, які повинні складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції. Будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту (податкових зобов`язань). Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та витрат. З наданих позивачем первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування поставлених товарів, їх кількість та вартість, визначено сторони господарських операцій та осіб відповідальних за здійснення господарських операцій. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій за відповідний період. Дослідженням господарських операцій встановлено відповідність змісту укладеного договору видам господарської діяльності постачальника, встановлено поставку товару, використання позивачем придбаного товару у власній господарській діяльності, відображення продавцем податкових зобов`язань з ПДВ по цим господарським операціям. Суд першої інстанції вказував, що податковим органом не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які можливо допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарської операції з даним суб`єктом господарювання було лише одержання позивачем податкової вигоди. Спірні господарські операції позивача з контрагентами є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Суд першої інстанції вказував, що під час перевірки підприємство надало усі необхідні первинні документи бухгалтерського обліку, які підтверджують отримання товару, оприбуткування, перевезення, сплату коштів і використання в господарській діяльності, від якої отримано дохід, зокрема, таким документами є: видаткові накладні, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні, тощо. Доказами недійсності правочинів можуть бути рішення суду про недійсність договорів, рішення податкового органу щодо застосування негативних наслідків стосовно контрагента, яке останнім визнається як законне, вирок (ухвала) суду, показання свідків, тощо. Питання використання судом, як доказів, згаданих вироку і ухвали суду про звільнення від кримінальної відповідальності при оскарженні податкових повідомлень-рішень з`ясовувала Велика Палата Верховного Суду у справі №160/3364/19 (постанова від 07 липня 2022 року). Вирок щодо посадової особи контрагента за статтею 205 КК України, а також ухвала про звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією статтею КК України у зв`язку із закінченням строків давності не можуть створювати преюдицію для адміністративного суду, якщо тільки суд кримінальної юрисдикції не встановив конкретні обставини щодо дій чи бездіяльності позивача. Такі вирок чи ухвала суду за результатами розгляду кримінального провадження мають оцінюватися адміністративним судом разом з наданими первинними документами та обставинами щодо наявності первинних документів, правильності їх оформлення, можливості виконання (здійснення) спірних господарських операцій, їх зв`язку з господарською діяльністю позивача та можливого використання придбаного товару (робіт, послуг) у подальшій діяльності.

Встановлено, що співробітниками ГУ ДФС у Кіровоградській області з 24.02.2017 року по 10.03.2017 року проведено документальну планову виїзну перевірку ПМП науково-виробничою фірмою «КІТ» з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року, за результатами якої складено акт № 104/11-28-14-04/13748444 від 24.03.2017 року. Висновками акту вказано про порушення норм податкового законодавства: пп. 134.1.1 п. 34.8 ст. 134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму 2359652,00 грн. в тому числі за: за 2015 рік на суму 1576374,00 грн.; за 2016 рік на суму 784278,00 грн; п. 192.1 ст. 192, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на суму 1504696,00 грн; п. 192.1 ст. 192, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого підприємством завищено від`ємне значення між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту по податку на додану вартість всього на суму 398984,00 грн. Висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства в акті перевірки вмотивовано тим, що господарські операції з контрагентами ТОВ «Алекс Групп», ТОВ «Київцентрпостач ЛТД», ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп», ТОВ «Легалстрой ВВ», ТОВ «Інкоіндустрія», ТОВ «Тріумф Технології», ТОВ «Альмеріс», ТОВ «МКМ Премія», ТОВ «Лайф Дейз», ТОВ «Олімп Трейдінк» та ТОВ «Павлонія Футуре» не спричинили настання реальних правових наслідків, з огляду на те, що такі операції, на думку контролюючого органу, фактично не відбувались та мають формальний характер з огляду на непідтвердження джерела походження придбаних позивачем у вказаних постачальників товарів, оформлення первинних документів по вказаних операціях, які не опосередковувались реальним рухом активів між позивачем та вказаними контрагентами, дефектності товарно-транспортних накладних по взаємовідносинах з контрагентами (не зазначення пункту навантаження товарів), не надання сертифікатів якості.

30.03.2017 року ПМП науково-виробничою фірмою «КІТ» було подано до ГУ ДФС у Кіровоградській області заперечення № 37 на висновки акту перевірки. Листом від 11.04.2017 року № 1718/10/11-28-14-04-08 ГУ ДПС у Кіровоградській області було повідомлено про те, що висновки акту № 104/11-28-14-04/13748444 від 24.03.2017 року є обґрунтованими та такими, які відповідають нормам чинного законодавства, повідомлено, що будуть прийняті податкові повідомлення-рішення.

Встановлено, що на підставі акту № 104/11-28-14-04/13748444 від 24.03.2017 року ГУ ДПС у Кіровоградській області винесені податкові повідомленнярішення: №, яким ПМП науково-виробничій фірмі «КІТ» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 2555722,00 грн., з яких за основним платежем 2359652,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 196070,00 грн; №, яким ПМП науково-виробничій фірмі «КІТ» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2257044,00 грн., з яких за основним платежем 1504696,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями 752348,00 грн.; №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 398984,00 грн.

Відповідно до матеріалів справи, між ПМП науково-виробничій фірмі «КІТ» та ТОВ «Алекс Групп» укладено договір № 2 від 12.01.2015 року, умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язувався передати покупцю продукцію, покупець приймає та оплачує товар.

Поставка товару від ТОВ «Алекс Групп» підтверджується видатковими накладними № 35 від 11.02.2015 року, № 119 від 25.02.2015 року.

Відповідно до матеріалів справи, ТОВ «Алекс Групп» за результатами виконання договору, сформувало податкові накладні № 35 від 11.02.2015 року, № 119 від 25.02.2015 року які мають необхідні реквізити та які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується рішеннями про реєстрацію.

ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» здійснила оплату за отриманий товар, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням, долученими до матеріалів справи. Оплата за отриманий товар також підтверджується наданими платіжними дорученнями.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними, перевезення здійснювалось автомобільними перевізниками, замовник перевезення ПМП науково-виробнича фірма «КІТ», вантажовідправник ТОВ «Алекс Групп», вантажоодержувач ПМП науково-виробнича фірма «КІТ».

Згідно оборотно-сальдових відомостей по рахунку 201, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» поставило на складський облік товари (блок живлення, тумби, кабелі тощо) отримані від ТОВ «Алекс Групп».

Згідно матеріалів справи, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» отримані товари від ТОВ «Алекс Групп» використало у власній господарській діяльності, зокрема здійснило їх продаж іншим суб`єктам господарювання, з якими мало договірні відносини. Реалізацію товарів позивачем здійснено згідно договорів укладених з ТОВ «Проктер енд Гембл Трейдінг Україна», ТОВ «Нестле Україна», Іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» та ТОВ «Асистент».

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Алекс Групп» суд апеляційної інстанції звертає увагу й на іншу обставину.

Встановлено, що у період з 26.06.2015 року по 30.06.2015 року посадовою особою Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПМП НВФ «КІТ» з питань правильності нарахування податкових зобов`язань та податного кредиту з ПДВ, доходів та витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємства по взаємовідносинах з ТОВ «Алекс Групп» за період з 01.02.2015 по 28.02.2015 року, за результатами перевірки складено акт №86 /11-23-22-02/ 13748444 від 03.07.2015 року, яким зафіксовано порушення п. 198.3, п.198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в частині взаємовідносин з ТОВ «Алекс Групп» на загальну суму 198751,00 грн. за лютий 2014 року. На підставі акту перевірки Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення від 17.07.2015 року №.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Пунктом 200.11 статті 200 ПК України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку у порядку, передбаченому підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Висновки акту перевірки № 104/11-28-14-04/13748444 від 24.03.2017 року за висновками та мотивами у частині взаємовідносин та декларування податкових показників з ТОВ «Алекс Групп» є ідентичним акту №86 /11-23-22-02/ 13748444 від 03.07.2015 року.

Згідно п. 78.2 ст. 78 ПК України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Слід звертати увагу на заборону у проведенні повторної перевірки, тим більше, якщо її предмет вже був задокументований та має кінцеве рішення суб`єкта контролю. Порушення вимог Податкового кодексу України щодо проведення перевірки не може породжувати правових наслідків такої перевірки. Вже за таких обставин податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками невірної перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними і підлягають скасуванню.

Суд зазначає, що фактично ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну перевірку з питання, що вже було предметом іншої у частині ТОВ «Алекс Групп», попередньої перевірки, з тих самих підстав. При призначенні та проведенні перевірки відповідач не звернув увагу на п. 78.2 ст. 78 ПК України, відповідно до якого забороняється проводити документальні позапланові перевірки, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Слід звернути увагу, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.11.2015 року у справі № П/811/3183/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2016 року надано оцінку реальності господарських відносин ПМП НВФ «КІТ» з ТОВ «Алекс Групп» у межах договору постачання №2 від 12.01.2015 року. Судом встановлено, що первинні документи щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Алекс Групп» мають силу первинних документів, оскільки жодних недоліків, неточностей вони не містять і мають усі необхідні реквізити. Реальне виконання договорів між позивачем та ТОВ «Алекс Групп» підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Доведено фактичне здійснення господарських операцій, суми по яких позивачем включені до складу податкового кредиту.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судовими рішеннями вже встановлено фактичне здійснення господарських операцій у взаємовідносинах з ТОВ «Алекс Груп», суми по яких ПМП НВФ «КІТ» включені до складу податкового кредиту.

Встановлено, що між ПМП науково-виробничій фірмі «КІТ» та ТОВ «Київцентрпостач ЛТД» укладено договір № 2 від 21.04.2015 року, умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язувався передати покупцю продукцію товар, покупець приймає та оплачує товар, асортимент, кількість товару узгоджується видатковими накладними.

Передання товару (наліпка, кабель-біндер тощо) від ТОВ «Київцентрпостач ЛТД» підтверджується видатковою накладною № 655 від 15.05.2015 року.

Відповідно до матеріалів справи, ТОВ «Київцентрпостач ЛТД» за результатами виконання договору, сформувало податкову накладну № 655 від 15.05.2015 року, яка має необхідні реквізити та яка зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується рішенням про реєстрацію.

ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» здійснила оплату за отриманий товар, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням, долученими до матеріалів справи. Оплата за отриманий товар також підтверджується наданими платіжними дорученнями № 345 від 03.06.2025 року на суму 205558,00 грн., № 404 від 17.06.2015 року на суму 280000,00 грн., № 408 від 19.06.2015 року на суму 180000,00 грн., № 419 від 23.06.2015 року на суму 38892,50 грн., № 423 від 30.06.2015 року на суму 489075,50 грн.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною, перевезення здійснювалось автомобільними перевізниками, замовник перевезення ПМП науково-виробнича фірма «КІТ», вантажовідправник ТОВ «Київцентрпостач ЛТД», вантажоодержувач ПМП науково-виробнича фірма «КІТ».

Згідно оборотно-сальдових відомостей по рахунку 201, 701, 361, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» поставило на складський облік товари, отримані від ТОВ «Київцентрпостач ЛТД». Наявний акт списання.

Згідно матеріалів справи, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» отримані товари від ТОВ «Київцентрпостпч ЛТД» використало у власній господарській діяльності, зокрема здійснило їх продаж іншим суб`єктам господарювання, з якими мало договірні відносини. Реалізацію товарів позивачем здійснено згідно договорів укладених з ТОВ «Проктер енд Гембл Трейдінг Україна», ТОВ «Нестле Україна», Іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» та ТОВ «Асистент».

Між ПМП науково-виробничій фірмі «КІТ» та ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп» укладено договір № 5 від 05.05.2015 року, умовами передбачено, що постачальник зобов`язувався передати покупцю продукцію товар, покупець приймає та оплачує товар, асортимент, кількість товару узгоджується видатковими накладними.

Товар від ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп» передано згідно видаткової накладної № 1244 від 19.06.2015 року.

Відповідно до матеріалів справи, ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп» за результатами виконання договору, сформувало податкову накладну № 12445 від 19.06.2015 року, яка має необхідні реквізити та яка зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується рішенням про реєстрацію.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною № 44 від 19.06.2015 року, перевезення здійснювалось автомобільними перевізниками, замовник перевезення ПМП науково-виробнича фірма «КІТ», вантажовідправник ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп», вантажоодержувач ПМП науково-виробнича фірма «КІТ».

ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» здійснила оплату за отриманий товар, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням, долученими до матеріалів справи. Оплата за отриманий товар також підтверджується наданими платіжними дорученнями № 424 від 30.06.2015 року на суму 61828,00 грн., № 151 від 01.07.2015 року на суму 100000,00 грн., № 167 від 15.07.2015 року на суму 400000,00 грн.

Згідно оборотно-сальдових відомостей по рахунку 201, 701, 361, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» поставило на складський облік товари, отримані від ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп». Наявний акт списання.

Встановлено, що ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» отримані товари від ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп» використало у власній господарській діяльності, зокрема здійснило їх продаж іншим суб`єктам господарювання, з якими мало договірні відносини. Реалізацію товарів здійснено згідно договорів укладених з ТОВ «Проктер енд Гембл Трейдінг Україна», ТОВ «Нестле Україна», Іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» та ТОВ «Асистент» (долучених до матеріалів справи).

Встановлено, що між ПМП науково-виробничій фірмі «КІТ» та ТОВ «Інкоіндустрія» укладено договір постачання № 5 від 25.06.2015 року, умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язувався передати покупцю продукцію товар, покупець приймає та оплачує товар, асортимент, кількість товару узгоджується видатковими накладними. Товар від ТОВ «Інкоіндустрія» передано згідно видаткової накладної № 2 від 15.07.2015 року.

ТОВ «Інкоіндустрія» за результатами виконання договору, сформувало податкову накладну № 2 від 15.07.2015 року, яка має необхідні реквізити та яка зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується рішенням про реєстрацію.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною № 51 від 15.07.2015 року, перевезення здійснювалось автомобільними перевізниками, замовник перевезення ПМП науково-виробнича фірма «КІТ», вантажовідправник ТОВ «Інкоіндустрія», вантажоодержувач ПМП науково-виробнича фірма «КІТ».

ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» здійснила оплату за отриманий товар, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням, долученими до матеріалів справи. Оплата за отриманий товар також підтверджується платіжним дорученням № 471 від 29.07.2015 року на суму 239997,60 грн.

Згідно оборотно-сальдових відомостей по рахунку 201, 701, 361, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» поставило на складський облік товари, отримані від ТОВ «Інкоіндустрія». ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» отримані товари від ТОВ «Інкоіндустрія» використало у власній господарській діяльності, зокрема здійснило їх продаж іншим суб`єктам господарювання, з якими мало договірні відносини. Реалізацію товарів здійснено згідно договорів укладених з ТОВ «Проктер енд Гембл Трейдінг Україна», ТОВ «Нестле Україна», Іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» та ТОВ «Асистент» (долучених до матеріалів справи).

Також між ПМП науково-виробничій фірмі «КІТ» та ТОВ «Інкоіндустрія» укладено договір постачання № 9 від 08.06.2015 року, умовами договору передбачено, що постачальник зобов`язувався передати покупцю продукцію товар, покупець приймає та оплачує товар, асортимент, кількість товару узгоджується видатковими накладними. Товар від ТОВ «Інкоіндустрія» передано згідно видаткової накладної № 24 від 10.09.2015 року та видаткової накладної № 38 від 21.09.2015 року.

Встановлено, що ТОВ «Інкоіндустрія» за результатами виконання договору № 9 від 08.06.2015 року, сформувало податкові накладні № 24 від 10.09.2015 року, № 38 від 21.09.2015 року, які мають необхідні реквізити та які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується рішенням про реєстрацію.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною № 84 від 10.09.2015 року, та товарно-транспортною накладною № 87 від 21.09.2015 року, перевезення здійснювалось автомобільними перевізниками, замовник перевезення ПМП науково-виробнича фірма «КІТ», вантажовідправник ТОВ «Інкоіндустрія», вантажоодержувач ПМП науково-виробнича фірма «КІТ».

ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» здійснила оплату за отриманий товар, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням, долученими до матеріалів справи. Оплата за отриманий товар також підтверджується платіжними дорученнями № 471 від 29.07.2015 року на суму 239997,60 грн., № 498 від 14.08.2015 року на суму 109613,00 грн., № 583 від 22.09.205 року на суму 300000,00 грн., № 596 від 30.09.2015 року на суму 418820,00 грн., № 610 від 01.10.2015 року на суму 96774,00 грн., № 633 від 19.10.2015 року на суму 264365,00 грн., № 31 від 15.01.2016 року на суму 200000,00 грн.

Встановлено, що між ПМП науково-виробничій фірмі «КІТ» та ТОВ «Легалстрой ВВ» укладено договір постачання № 9 від 08.07.2015 року, умовами передбачено, що постачальник зобов`язувався передати покупцю продукцію товар, покупець приймає та оплачує товар, асортимент, кількість товару узгоджується видатковими накладними.

Товар (наліпка виробника, воблер, гаманець тощо) від ТОВ «Легалстрой ВВ» передано згідно видаткової накладної № 155 від 10.08.2015 року.

ТОВ «Легалстрой ВВ» за результатами виконання договору, сформувало податкову накладну № 155 від 10.08.2015 року, яка має необхідні реквізити та яка зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується рішенням про реєстрацію.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною № 68 від 15.07.2015 року, перевезення здійснювалось автомобільними перевізниками, замовник перевезення ПМП науково-виробнича фірма «КІТ», вантажовідправник ТОВ «Легалстрой ВВ», вантажоодержувач ПМП науково-виробнича фірма «КІТ».

Відповідно до матеріалів справи, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» здійснила оплату за отриманий товар, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням, долученими до матеріалів справи. Оплата за отриманий товар також підтверджується платіжними дорученнями № 526 від 25.08.2015 року на суму 142560,00 грн., № 532 від 28.08.2015 року на суму 481236,00 грн., № 529 від 03.09.2015 року на суму 292086,00 грн., № 229 від 02.09.2015 року на суму 200000,00 грн.

Згідно оборотно-сальдових відомостей по рахунку 201, 701, 361, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» поставило на складський облік товари, отримані від ТОВ «Легалстрой ВВ». ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» отримані товари від ТОВ «Легалстрой ВВ» використало у власній господарській діяльності, зокрема здійснило їх продаж іншим суб`єктам господарювання, з якими мало договірні відносини. Реалізацію товарів здійснено згідно договорів укладених з ТОВ «Проктер енд Гембл Трейдінг Україна», ТОВ «Нестле Україна», Іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» та ТОВ «Асистент» (долучених до матеріалів справи).

Встановлено, що між ПМП науково-виробничій фірмі «КІТ» та ТОВ «Тріумф Технології» укладено договір постачання № 7 від 01.10.2015 року, умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язувався передати покупцю продукцію товар, покупець приймає та оплачує товар, асортимент, кількість товару узгоджується видатковими накладними.

Товар (гаманець А 5, захист акрилова фігурка) від ТОВ «Тріумф Технології» передано згідно видаткових накладних № 103 від 22.10.2015 року, № 62 від 08.11.2015 року.

ТОВ «Тріумф Технології» за результатами виконання договору, сформувало податкові накладні № 103 від 22.10.2015 року та № 62 від 08.11.2015 року, які мають необхідні реквізити та які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується рішенням про реєстрацію.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними № 98 від 22.10.2015 року, № 111 від 08.11.2015 року, перевезення здійснювалось автомобільними перевізниками, замовник перевезення ПМП науково-виробнича фірма «КІТ», вантажовідправник ТОВ «Тріумф Технології», вантажоодержувач ПМП науково-виробнича фірма «КІТ».

Відповідно до матеріалів справи, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» здійснила оплату за отриманий товар, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням, долученими до матеріалів справи. Оплата за отриманий товар також підтверджується платіжними дорученнями № 668 від 27.10.2015 року на суму 241680,00 грн., № 679 від 06.11.2015 року на суму 15360,00 грн., № 711 від 13.11.2015 року на суму 240000,00 грн., № 712 від 13.11.2015 року на суму 9,60 грн.

Згідно оборотно-сальдових відомостей по рахунку 201, 701, 361, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» поставило на складський облік товари, отримані від ТОВ «Тріумф Технології».

Як і у попередніх періодах та з попередніими постачальниками, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» отримані товари від ТОВ «Тріумф Технології» використало у власній господарській діяльності, зокрема здійснило їх продаж іншим суб`єктам господарювання, з якими мало договірні відносини. Реалізацію товарів здійснено згідно договорів укладених з ТОВ «Проктер енд Гембл Трейдінг Україна», ТОВ «Нестле Україна», Іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» та ТОВ «Асистент» (долучених до матеріалів справи).

Відповідно до матеріалів справи, між ПМП науково-виробничій фірмі «КІТ» та ТОВ «Альмеріс» укладено договір постачання № 8 від 25.1110.2015 року, умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язувався передати покупцю продукцію товар, покупець приймає та оплачує товар, асортимент, кількість товару узгоджується видатковими накладними.

Постачання товару (гаманець А 5, кабель-біндер, меблеве обладнання тощо) від ТОВ «Альмеріс» передано згідно видаткової накладної № 19 від 21.12.2015 року.

Встановлено, що ТОВ «Альмеріс» за результатами виконання договору, сформувало податкову накладну № 19 від 21.12.2015, яка має необхідні реквізити та яка зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується рішенням про реєстрацію.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною № 128 від 21.12.2015 року, та перевезення здійснювалось автомобільними перевізниками, замовник перевезення ПМП науково-виробнича фірма «КІТ», вантажовідправник ТОВ «Альмеріс», вантажоодержувач ПМП науково-виробнича фірма «КІТ».

ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» здійснила оплату за отриманий товар, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням, долученими до матеріалів справи. Оплата за отриманий товар підтверджується платіжними дорученнями № 830 від 25.12.2015 року на суму 100296,50 грн., № 12 від 13.01.2016 року на суму 456546,56 грн., № 60 від 01.02.2016 року на суму 380000,00 грн., № 94 від 12.02.2016 року на суму 380563,20 грн., № 113 від 22.02.2016 року на суму 338842,80 грн., № 313 від 28.12.2015 року на суму 109000,00 грн., № 24 від 21.01.2016 року на суму 304470,44 грн.

Згідно оборотно-сальдових відомостей по рахунку 201, 701, 361, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» поставило на складський облік товари, отримані від ТОВ «Альмеріс».

Встановлено, що між ПМП науково-виробничій фірмі «КІТ» та ТОВ «МКМ Премія» укладено договір постачання № 15 від 25.02.2016 року, умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язувався передати покупцю продукцію товар, покупець приймає та оплачує товар, асортимент, кількість товару узгоджується видатковими накладними. Товар (гаманець А 5, захист акрилова фігурка, кабель-біндер тощо) від ТОВ «МКМ Премія» передано згідно видаткової накладної № 29 від 29.02.2016 року.

За результатами виконання договору, ТОВ «МКМ Премія» сформувало податкову накладну № 29 від 29.02.2016 року, яка зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується рішенням про реєстрацію.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною № 17 від 29.02.2016 року, перевезення здійснювалось автомобільними перевізниками, замовник перевезення ПМП науково-виробнича фірма «КІТ», вантажовідправник ТОВ «МКМ Премія», вантажоодержувач ПМП науково-виробнича фірма «КІТ».

Оплата за отриманий товар підтверджується платіжними дорученнями № 159 від 09.03.2016 року на суму 679810,40 грн., № 187 від 18.03.2016 року на суму 120626,00 грн., № 188 від 18.03.2016 року на суму 640000,00 грн., № 189 від 18.03.2016 року на суму 99999,60 грн., № 218 від 05.04.2016 року на суму 253724,40 грн., № 235 від 12.04.2016 року на суму 217368,00 грн., № 9 від 26.07.2016 року на суму 5041,00 грн., № 150 від 15.09.2016 року на суму 212327,00 грн.

Згідно оборотно-сальдових відомостей по рахунку 201, 701, 361, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» поставило на складський облік товари, отримані від ТОВ «МКМ Премія».

ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» отримані товари від ТОВ «МКМ Премія`використало у власній господарській діяльності, зокрема здійснило їх продаж іншим суб`єктам господарювання, з якими мало договірні відносини. Реалізацію товарів здійснено згідно договорів укладених з ТОВ «Проктер енд Гембл Трейдінг Україна», ТОВ «Нестле Україна», Іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» та ТОВ «Асистент».

Встановлено, що між ПМП науково-виробничій фірмі «КІТ» та ТОВ «Лайф Дейз» укладено договір постачання № 15 від 21.07.2016 року, умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язувався передати покупцю продукцію товар, покупець приймає та оплачує товар, асортимент, кількість товару узгоджується видатковими накладними.

Товар (наліпка виробника) отримано згідно виписаних видаткових накладних № 1451 від 29.07.2016 року, № 1452 від 29.07.2016 року.

За результатами виконання договору, ТОВ «Лайф Дейз» сформувало податкові накладні № 1451 від 29.07.2016 року та № 1452 від 29.07.2016 року, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується рішеннями про реєстрацію.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною № 79 від 29.07.2016 року, перевезення здійснювалось автомобільними перевізниками, замовник перевезення ПМП науково-виробнича фірма «КІТ», вантажовідправник ТОВ «Лайф Дейз», вантажоодержувач ПМП науково-виробнича фірма «КІТ».

Оплата за отриманий товар підтверджується виписками по банківським рахункам та платіжними дорученнями № 30 від 10.08.2016 року на суму 25000,00 грн., № 31 від 10.08.2016 року на суму 9400,00 грн., № 39 від 16.08.2016 року на суму 141120,00 грн., № 40 від 16.08.2016 року на суму 143480,00 грн., № 212 від 10.08.2016 року на суму 17000,00 грн.

Відповідно до оборотно-сальдових відомостей по рахунку 201, 701, 361, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» поставило на складський облік товари, отримані від ТОВ «Лайф Дейз».

Отримані товари від ТОВ «Лайф Дейз» позивач використав у власній господарській діяльності, зокрема здійснив їх продаж іншим суб`єктам господарювання, з якими мало договірні відносини. Реалізацію товарів здійснено згідно договорів укладених з ТОВ «Проктер енд Гембл Трейдінг Україна», ТОВ «Нестле Україна», Іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» та ТОВ «Асистент».

Між ПМП науково-виробничій фірмі «КІТ» та ТОВ «Олімп Трейдінк» укладено договір постачання № 11 від 03.10.2016 року, умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язувався передати покупцю продукцію товар, покупець приймає та оплачує товар, асортимент, кількість товару узгоджується видатковими накладними.

Товар (наліпка виробника, гаманець А5, кабель-біндер) отримано згідно виписаних видаткових накладних № 163 від 04.10.2016 року, № 164 від 04.10.2016 року, № 165 від 04.10.2016 року.

За результатами виконання договору, ТОВ «Олімп Трейдінк» сформувало податкові накладні № 163 від 04.10.2016 року, № 164 від 04.10.2016 року, № 165 від 04.10.2016 року, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується рішеннями про реєстрацію.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною № 163 від 04.10.2016 року, перевезення здійснювалось автомобільними перевізниками, замовник перевезення ПМП науково-виробнича фірма «КІТ», вантажовідправник ТОВ «Олімп Трейдінк», вантажоодержувач ПМП науково-виробнича фірма «КІТ».

Оплата за отриманий товар підтверджується виписками по банківським рахункам та платіжними дорученнями № 222 від 17.10.2016 року на суму 101760,00 грн., № 223 від 17.10.2016 року на суму 330624,00 грн.

Відповідно до оборотно-сальдових відомостей по рахунку 201, 701, 361, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» поставило на складський облік товари, отримані від ТОВ «Олімп Трейдінк».

Отримані товари від ТОВ «Олімп Трейдінк» позивач використав у власній господарській діяльності, зокрема здійснив їх продаж іншим суб`єктам господарювання, з якими мало договірні відносини.

Встановлено, що між ПМП науково-виробничій фірмі «КІТ» та ТОВ «Павлонія Футуре» укладено договір постачання № 17 від 19.12.2016 року, умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язувався передати покупцю продукцію товар, покупець приймає та оплачує товар, асортимент, кількість товару узгоджується видатковими накладними.

Товар (наліпка виробника, гаманець А5, тримач з навісним кріпленням) отримано згідно виписаної видаткової накладної № 163 від 22.12.2016 грн.

За результатами виконання договору, ТОВ «Павлонія Футуре» сформувало податкову накладну № 163 від 22.12.2016 року, яка зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується рішенням про реєстрацію.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною № 67 від 22.12.2016 року, перевезення здійснювалось автомобільними перевізниками, замовник перевезення ПМП науково-виробнича фірма «КІТ», вантажовідправник ТОВ «Павлонія Футуре», вантажоодержувач ПМП науково-виробнича фірма «КІТ».

Оплата за отриманий товар підтверджується виписками по банківським рахункам та платіжним дорученням № 52 від 18.01.2017 року на 444576,00 грн.

Відповідно до оборотно-сальдових відомостей по рахунку 201, 701, 361, ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» поставило на складський облік товари, отримані від ТОВ «Павлонія Футуре». Отримані товари від ТОВ «Павлонія Футуре» позивач використав у власній господарській діяльності, зокрема здійснив їх продаж іншим суб`єктам господарювання, з якими мало договірні відносини.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Первинний документ згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Суд вказує, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України.

Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання, тобто отримання товарів для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Суд апеляційної інстанції вказує, що право на формування податкового кредиту виникає у платника податків після отримання від контрагента податкової накладної. Податкові накладні від контрагентів отримані, належним чином зареєстровані.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 статті 200, має від`ємне значення, тому бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг, або залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що контрагенти позивача на момент виконання договорів були зареєстровані як платники податку на додану вартість, мали право виписувати податкові накладні. Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Колегія суддів враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що договори, які були укладені між позивачем та ТОВ «Алекс Групп», ТОВ «Київцентрпостач ЛТД», ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп», ТОВ «Легалстрой ВВ», ТОВ «Інкоіндустрія», ТОВ «Тріумф Технології», ТОВ «Альмеріс», ТОВ «МКМ Премія», ТОВ «Лайф Дейз», ТОВ «Олімп Трейдінк» та ТОВ «Павлонія Футуре» щодо постачання товарів визнані судом недійсними або розірвані з ініціативи сторін. Податковий орган не наділений правом визначати які договори є нікчемними, і відповідно до цього не має права створювати певні наслідки з своїх припущень.

ГУ ДПС у Кіровоградській області не ставить під сумнів дійсність та реалізацію договорів постачання, укладених з ТОВ «Алекс Групп», ТОВ «Київцентрпостач ЛТД», ТОВ «Трейд-Капітал Інвест Груп», ТОВ «Легалстрой ВВ», ТОВ «Інкоіндустрія», ТОВ «Тріумф Технології», ТОВ «Альмеріс», ТОВ «МКМ Премія», ТОВ «Лайф Дейз», ТОВ «Олімп Трейдінк» та ТОВ «Павлонія Футуре». Більше того, можливо прослідкувати ланцюг руху активів, товари, які були отримані від контрагентів, були реалізовані чи перетворені за для виконання договірних зобов`язань.

Звісно наявність у покупця оформлених документів, необхідних для формування податкових показників, зокрема виданих продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту та складу витрат, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Проте не слід казати про нереальність операцій у разі відсутності одного з первинних документів або наявність помилок у їх оформленні. Наявність недоліків у оформленні первинних документів не випливає на суть виконаних господарських операцій. Ознакою дійсності господарських операцій є зміна майнового стану платника податків, зміна його активів. Головною ознакою комерційної корисності від придбаних товарів та отриманих послуг є їх використання у своїй власній діяльності та у кінцевому результаті отримання прибутку.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що матеріалами справи доведено реальність господарських операцій позивача з контрагентом, прослідковується мета замовлення та отримання товарів, їх використання у власній господарській діяльності.

Колегія суддів зазначає, що від`ємне значення сформоване за результатами взаємовідносин з контрагентами, визначене вірно у частині, враховуючи правомірність формування сум податкового кредиту та підтвердження його виникнення. Від`ємне значення суми ПДВ виникає у разі, коли податковий кредит платника більший за податкове зобов`язання, враховуючи, що податковий кредит позивачем сформовано вірно, його формування підтверджено всіма первинними документами, сума від`ємного значення не потребує коригування.

У цій справі Верховний Суд, висновки якого є обов`язковими у використанні при прийнятті судами рішень, вказував, що суд першої інстанції встановив наявність у позивача первинних документів, зокрема видаткових накладних, платіжних доручень, товарно-транспортних накладних та інших, а також встановив, що такі в повній мірі підтверджують отримання товару, оприбуткування, перевезення, сплату коштів і використання в у власній господарській діяльності, а також отримання від такої діяльності доходу. Підсумовуючи, суд зробив висновок, що підприємство надало належним чином оформленні первинні документи, які відповідно до приписів статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є підставою для ведення бухгалтерського і податкового обліку, оскільки фіксують факти здійснення господарських операцій. Згідно акту перевірки товар, ідентичний придбаному у наведених вище контрагентів, позивачем був оприбуткований і використаний у господарській діяльності, при цьому контролюючий орган заперечує походження такого товару саме від задекларованих контрагентів та вказує, що підприємство придбало такі товари безкоштовно у невстановлених осіб. Суд першої інстанції визнав такі доводи необґрунтованими, однак суд апеляційної інстанції таким доводам оцінки не надав взагалі та висновки суду першої інстанції в цій частині не спростував. Для підтвердження реальності господарських операцій, окрім наявності первинних документів, обов`язковою умовою також є встановлення реального руху активів в процесі господарських операцій.

Варто вказати, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 року у справі №160/3364/19 вказувала, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від господарських та виробничих можливостей контрагента. Переконання контролюючого органу про те, що контрагенти постачальника позивача не мали достатньої кількості трудових та матеріальних ресурсів для здійснення господарських операцій, не можуть слугувати беззаперечними доводами щодо фактичного нездійснення господарських операцій.

У своїх доводах ГУ ДПС у Кіровоградській області щодо безтоварності операції та підставного завищення податкового кредиту посилається на наявні кримінальні провадження відносно посадових осіб ТОВ «МКМ Премія», ТОВ «Лайф Дейз». Вказує, що вироком Святошинського районного суду м.Києва у справі №759/557/17 від 05.07.2017 року та ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12.01.2018 року у справі №335/14898/17 підтверджується фіктивність товариств та як висновок, неможливість постачання ними товарів на адресу ПМП науково-виробнича фірма «КІТ».

У своїх доводах щодо безтоварності відносин позивача та ТОВ «МКМ Премія», ТОВ «Лайф Дейз» податковий орган використовує протоколи допиту свідків у межах кримінального провадження.

Суд першочергово вказує на недопустимість використання протоколів допиту та матеріалів кримінального провадження у будь-яких справах окрім самого кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Відсутній письмовий дозвіл слідчого, яким ГУ ДПС у Кіровоградській області або іншому податковому органу дозволяється використовувати чи розголошувати обставини допиту, використовувати отримані свідчення у інших справах.

Згідно вироку Святошинського районного суду м.Києва від 05.07.2017 року у справі №759/557/17 від 05.07.2017 року, ОСОБА_1 вніс до документів, які були підставою для реєстраційних дій ТОВ «Лайф Дейз», завідомо неправдиву інформацію про своє волевиявлення набути повноважень засновника та директора вказаної юридичної особи, хоча насправді не мав наміру здійснювати фінансово-господарську діяльність як службова особа цього підприємства, усвідомлював, що його реквізити використовуватиме інша особа для прикриття злочинної діяльності та вона же фактично здобуде контроль над юридичною особою. Після вказаної реєстрації ОСОБА_1 не здійснював підприємницьку діяльність, не укладав угоди фінансового характеру та не користувався печаткою підприємства, реєстраційні та установчі документи підприємства передав невстановленій досудовим слідством особі, що надало змогу останній, фактично керувати СФГ: використовуючи вказані документи та печатку, вести незаконну діяльність з метою надання протиправних послуг суб`єктам підприємницької діяльності реального сектору економіки із мінімізації податкових зобов`язань та неправомірного формування податкового кредиту з податку на додану вартість, а саме: складати від імені обвинуваченого, як директора СФГ необхідні документи фінансово-господарської діяльності (договори, податкові накладні, податкову звітність та інші документи), звітні документи даного підприємства по сплаті податків, які зовні складені вірно, але фактично не відповідають дійсності та надали змогу перераховувати грошові кошти без фактичного проведення фінансово-господарських операцій з відображенням у податковій та бухгалтерській звітності підприємства і його контрагентів операцій, які не відповідають дійсності. Святошинський районний суд міста Києва у вироку від 05.07.2017 року по справі № 759/8762/17 дійшов висновку, що умисні дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.205 КК України, як фіктивне підприємництво, тобто придбання суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності; за ч.2 ст.205-1 КК України, тобто внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання документів, які містять завідомо неправдиві відомості, державному реєстратору, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Натомість вироком не визнано недійсними первинні документи та недійсність договорів, укладених ТОВ «Лайф Дейз» з іншими суб`єктами господарювання, зокрема ПМП науково-виробнича фірма «КІТ».

Святошинським районним судом міста Києва не досліджувались господарські відносини ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» з ТОВ «Лайф Дейз», не було надано оцінку первинній бухгалтерській документації, з якої можливо було зробити висновок про реальність/нереальність господарських відносин. Суд у кримінальному провадженні не досліджував, чи здійснювалась господарська діяльність ТОВ «Лайф Дейз», оскільки товариство було зареєстровано як юридична особа.

Суд апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду у постанові від 23.06.2021 року у справі № 160/8965/19. Верховний Суд вказував, що частиною 2 статті 205-1 Кримінального кодексу України, яка передбачає відповідальність за підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб - підприємців, яка не є тотожним поняттям із фіктивним підприємництвом.

Тотожні за висновком є доводи суду щодо ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12.01.2018 року у справі №335/14898/17 щодо ТОВ «МКМ Премія».

Зі змісту наявної ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12.01.2018 року у справі №335/14898/17 вбачається, що ОСОБА_2 в період серпня-вересня 2015 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання грошової винагороди, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження вчинила злочин за наступних обставин. У серпні 2015 року невстановлена в ході досудового розслідування особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, знаючи ОСОБА_2 як особу, яка веде антисоціальний спосіб життя, а також яка не має юридичної або економічної освіти та ділових якостей для зайняття підприємницькою діяльністю, запропонував їй за грошову винагороду придбати юридичну особу, виступити формальним засновником та керівником підприємства з метою прикриття незаконної діяльності. Зокрема, прикриття незаконної діяльності полягало в конвертації в готівку безготівкових грошових коштів та незаконного формування складу податкового кредиту та витрат з оподаткування для суб`єктів господарювання реального сектору економіки. По результатах вищевказаних дій ОСОБА_2 , спільно з невстановленою досудовим слідством особою, у відповідності відведеній їй ролі 03 вересня 2015 року здійснила державну перереєстрацію ТОВ «МКМ Премія» () у Реєстраційній службі Запорізького міського управління юстиції про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис за №0038319. Крім того, ТОВ «МКМ Премія», яке не мало на балансі основних та оборотних фондів (активів), власних або орендованих виробничих потужностей, складських приміщень, автотранспорту, тобто не мало господарських можливостей здійснювати власну статутну діяльність та її не здійснювало. Таким чином, ОСОБА_2 у вересні 2015 року, діючи у співучасті з невстановленою досудовим розслідуванням особою, у порушення ст.ст.81, 87, 89 Цивільного кодексу України (у редакції, зі змінами та доповненнями станом на 03 вересня 2015 року), ст.ст.56, 57, 62, 79, 80, 89 Господарського кодексу України (у редакції, зі змінами та доповненнями станом на 16 липня 2015 року), ст.ст.8, 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» (№755-IV від 15 травня 2003 року в редакції, зі змінами та доповненнями станом на 03 вересня 2015 року), вчинила фіктивне підприємництво, шляхом придбання суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи ТОВ «МКМ Премія», у тому числі, прикриття незаконної діяльності, яка полягала в наданні послуг іншим суб`єктам підприємницької діяльності в конвертації в готівку безготівкових грошових коштів та незаконному формуванні їм податкового кредиту та витрат з оподаткування. ОСОБА_2 у період з 03 вересня 2015 року по теперішній час значиться засновником та директором суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи ТОВ «МКМ Премія», зареєстрованого 21 липня 2015 року Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис за №0038319. У період вересня 2015 року квітня (включно) 2016 року, невстановлена особа, всупереч встановленого законами України порядку здійснення підприємницької діяльності, від імені ТОВ «МКМ Премія» та номінального директора ОСОБА_2 складались первинні бухгалтерські документи (договори купівлі-продажу, податкові накладні, рахунки фактури, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні), які оформлювались з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» щодо повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства, та не містили особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Тобто виписані невстановленою особою документи не можуть бути належними доказами реальності вчинення цих господарських договорів. Проте, на підставі таких документів невстановленою особою проводилось оформлення продажу продукції, надавання послуг, виконання робіт контрагентам-покупцям, які за такими правочинами та господарськими операціями отримали податкову вигоду у вигляді зменшення об`єкта оподаткування з податку на додану вартість, податку на прибуток, а саме враховували такі витрати при визначенні об`єкта оподаткування з податкових зобов`язань платників податків за періоди з вересня 2015 року по квітень (включно) 2016 року. Зокрема, таку податкову вигоду отримано контрагентамипокупцями. Таким чином, у період з вересня 2015 року по квітень (включно) 2016 року ОСОБА_2 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою та за грошову винагороду від невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої відхилено в окреме провадження, вчинила фіктивне підприємництво, а саме придбала юридичну особу ТОВ «МКМ Премія», де виступила номінальним засновником та керівником підприємства та передала документи, печатку та фактичне управління підприємством цій особі з метою прикриття незаконної діяльності. ОСОБА_2 своїми умисними діями, що виразилися в фіктивному підприємництві, тобто придбанні суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 205 КК України.

Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя в ухвалі не досліджувались господарські відносини ПМП науково-виробнича фірма «КІТ» з ТОВ «МКМ Премія», не було надано оцінку первинній бухгалтерській документації, з якої можливо було зробити висновок про реальність/нереальність господарських відносин.

Верховний Суд постановою від 07.11.2024 року у цій справі вказував, що обов`язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі, який набрав законної сили, щодо часу, місця та об`єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі. Вирок чи ухвала суду за результатами розгляду кримінального провадження мають оцінюватися адміністративним судом разом з встановленими обставинами щодо наявності та надання первинних документів, правильності їх оформлення, можливості виконання (здійснення) спірних господарських операцій, їх зв`язку з господарською діяльністю позивача та можливого використання придбаного товару (робіт, послуг) у подальшій діяльності, тощо. сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

Саме по собі лише наявність вироку щодо контрагента платника податків, факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємств не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що матеріалами справи доведено реальність господарських операцій позивача з контрагентами, прослідковується мета замовлення та отримання товарів, їх використання у власній господарській діяльності. Наявні первинні документи, які не викликають сумніви.

При вирішення спору, суд керується правовими позиціями, викладеними Верховним Судом у постанові від 28.12.2021 року у справі № 808/5072/14.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 77 КАС України та вважає, що податковим органом не доведено правомірність винесених податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до п. 4.1 ст. 4 ПК України, податкове законодавство ґрунтується на принципах рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Заявником апеляційної скарги при її поданні було сплачено судовий збір. Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 року в справі №П/811/736/17 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова