Справа № 396/2420/24
Суддя: Цесельська О. С.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/2420/24
Провадження № 2-а/396/10/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Цесельської О.С., за участю секретаря судового засідання Кравченко І.В., представника позивача - адвоката Єльнікової Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Єльнікова Н.О. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Із притягненням до адміністративної відповідальності він не погоджується, оскільки жодного правопорушення не вчиняв, а суть протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності.

Також в змісті постанови не вказано, які саме вимоги закону він порушив. Також зазначив, що не отримував повістку з викликом до ТЦК та СП.

Таким чином, вважає безпідставним притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, у зв`язку із чим, просив скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн та провадження у справі закрити.

06.01.2025 представник відповідача надав відзив, у якому просив у задоволенні позову відмовити, вказуючи, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а відповідачеві повістка надсилалася за місцем його проживання, тому відсутність відповідача за місцем проживання, зазначеним ним, є належним оповіщенням про виклик. Просив у задоволені позову відмовити.

Під час судового розгляду позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги, вказуючи що позивач належним чином не повідомлявся про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки повістка була фактично надіслана за іншою адресою.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_3 № 366/2024. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. (а.с.14).

Згідно вказаної постанови ОСОБА_4 , являючись військовозобов`язаним, належним чином повідомлений про необхідність явки на 11:00 годину 16.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 засобами АТ «Укрпошта». Порушуючи вимоги Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час дії правового стану в державі «військовий час» в зазначений час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, причин своєї неявки не повідомив, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із урахуванням приписів ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Україна проголошена демократичною, правовою державою, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 1, ч. 2 ст. 3 Конституції України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (ч. 2ст. 6 Конституції України).

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

При вивченні матеріалів заяви, судом встановлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, як громадянина, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке вчинено в особливий період, що в судовому засіданні підтверджується оскаржуваною постановою.

Також в постанові, яка оскаржується по справі про адміністративне правопорушення від 16.12.2024 року про притягнення позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не зазначено саме який пункт, частину та статтю ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» порушено позивачем.

Щодо цих обгрунтувань позову, відповідачем у відзиві не зазначено спростування позиції позивача в цій частині.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Тобто, зазначена норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Крім того, в змісті оскаржуваної постанови відсутнє посилання на вчинення адміністративного правопорушення в особливий період, що є необхідною частиною складу зазначеного правопорушення.

Вказані обставини встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів і не спростовані відповідачем.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 16.12.2024 року № 366/2024 є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 280, 283-284, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 194, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення № 366/2024 від 16.12.2024 року відносно ОСОБА_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Повний текст рішення суду складено 23.01.2025 року.

Суддя: О. С. Цесельська