Справа № 240/10851/23
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Житомир справа № 240/10851/23

категорія 109040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області, ОСОБА_2 про визнання помилковим запису, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Комунального підприємства "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, в якому просить:

- визнати помилковим запис в Реєстрі прав власності на нерухоме майно №527733 про те, що власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , підстава набуття власності - свідоцтво про право на спадщину за законом ВАВ №937132 від 21.02.2003, посвідчене державним нотаріусом Лугинської державної нотаріальної контори Можаровською О.О.;

- погасити запис в Реєстрі прав власності на нерухоме майно №527733 про те, що власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , підстава набуття власності - свідоцтво про право на спадщину за законом ВАВ №937132 від 21.02.2003, посвідчене державним нотаріусом Лугинської державної нотаріальної контори Можаровською О.О.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ним зареєстрована лише земельна ділянка, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,1 га, у той час як право власності на будинок, який був отриманий ним у спадок, та який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 помилково було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 на підставі набуття права власності - спадщина за законом. Вказані обставини порушують право позивача, як власника майна, а саме: неможливість у повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатися своїм будинком, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 08.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

02.08.2023 на адресу суду від представника третьої особи - Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області надійшли пояснення вх. №52587/23 згідно з якими щодо прийняття рішення у справі третя особа покладається на розсуд суду.

Відповідач відзив на адміністративний позов не надав, про причини неподання відзиву не повідомив, тому суд, у відповідності до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Замість відзиву на позовну заяву 14.08.2023 на адресу суду від відповідача надійшли пояснення щодо заявлених вимог вх. №55174/23 відповідно до змісту яких відповідач не заперечує, що ОСОБА_1 звертався до Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради з питання виправлення помилки в реєстрі, але на жаль реєстр БТІ (Реєстр прав власності на нерухоме майно) є закритим і доступ до нього є тільки інформаційний. На даний час реєстр БТІ (Реєстр прав власності на нерухоме майно) є архівною складовою Реєстру речових прав на нерухоме майно, і на даний час самостійно внести зміни до нього технічно неможливо. У зв`язку з чим позивачеві була надана довідка за №25 від 16.03.2023 (а.с.10) із роз`ясненням що до спірної ситуації, що виникла із нерухомим майном позивача та рекомендовано звернутися до суду для вирішення вказаного питання (а.с.44-45).

28.10.2023 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду залучено ОСОБА_2 третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Третя особа ОСОБА_2 своїм правом на подання пояснень щодо предмету спору або відзиву, встановленого статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України не скористалась.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Даний будинок позивачем набуто у спадок на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.01.1996 за №64 (а.с.11) та зареєстровано його у Коростенському міжміському бюро технічної інвентаризації, реєстраційно-кадастрова книга №1 за реєстровим №463 (адреса: село Житомирське, вулиця Лісна, будинок, 3, Коростенського району, Житомирської області) (а.с.12).

На даний час у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована за позивачем тільки земельна ділянка, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,1 га, кадастровий номер: :02:035:0118, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , підставою є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 10973175 від 16.10.2013 (а.с.13-14).

Проте, право власності на будинок, який позивач отримав у спадок та який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 помилково було оформлено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 , підстава набуття власності - це свідоцтво про право на спадщину за законом ВАВ №937132 від 21.02.2003, посвідчене державним нотаріусом Лугинської державної нотаріальної контори Можаровською О.О.

Відповідно до свідоцтва про спадщину за законом ВАВ №937132 від 21.02.2003 ОСОБА_2 отримала в спадщину житловий будинок, що знаходиться на земельній ділянці в АДРЕСА_2 .

Про це позивачу стало відомо із довідки №25 від 16.03.2023, яку видало Комунальне підприємство «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради (а.с.10).

Позивач, вважаючи, що спірний запис відповідача є протиправним, оскільки внесений помилково, що підтверджує відповідач, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовано Законом України від 01.07.2004 №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 (далі - Порядок № 1141).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається зі змісту пункту 3 частини 1 статті 2 Закону №1952-IV заявник - це власник, інший правонабувач, сторона правочину, у якого виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону №1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Незважаючи на наявність норми щодо визнання державою права власності на нерухоме майно, право власності на яке належним чином зареєстровано до 01 січня 2013 року, законодавство у сфері державної реєстрації прав дозволяє такому власнику нерухомого майна за власним бажанням звернутися за державною реєстрацією права власності на таке майно в Державному реєстрі прав.

У випадку коли мова йде про право власності, що належним чином зареєстровано до 01 січня 2013 року, законодавством передбачається можливість перенесення відомостей про зареєстроване до 01 січня 2013 року право власності до Державного реєстру прав, тобто державна реєстрація такого права власності за Законом №1952-IV.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Пунктами 1 та 2 частини 3 статті 10 Закону №1952-IV визначено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону №1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №1952-IV Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

Відповідно до пункту 40 Порядку №1141 відомості невід`ємної архівної складової частини Державного реєстру прав використовуються державним реєстратором під час проведення державної реєстрації прав для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію прав, їх обтяжень, у тому числі з метою їх перенесення до Державного реєстру прав та погашення у випадках, передбачених цим Порядком.

Пунктом 41 Порядку №1141 встановлено, що у разі коли під час проведення державної реєстрації права власності державним реєстратором встановлено наявність запису про державну реєстрацію права власності в невід`ємній архівній складовій частині Державного реєстру прав, додатково до відомостей, передбачених пунктом 30 цього Порядку, вносяться такі відомості: реєстраційний номер запису в Реєстрі прав власності на нерухоме майно; дата і час державної реєстрації права власності у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 45 Порядку №1141 у разі державної реєстрації прав, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. в архівній складовій частині Державного реєстру прав, після внесення до Державного реєстру прав відомостей, передбачених пунктами 41, 42 та 44 цього Порядку, державний реєстратор проставляє у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відмітку про погашення запису про об`єкт нерухомого майна, незавершеного будівництва (крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту), в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та/або Державному реєстрі іпотек відмітку про погашення запису про обтяження речового права та/або запису про іпотеку.

У разі належності майна на праві спільної власності у Реєстрі прав власності на нерухоме майно проставляється відмітка про погашення запису про право власності виключно щодо особи, стосовно якої проводяться реєстраційні дії.

Правила цього пункту в частині проставлення відмітки про погашення запису в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та/або Державному реєстрі іпотек застосовуються також у разі, коли така державна реєстрація вже проведена в Державному реєстрі прав без проставлення відповідної відмітки під час проведення наступних реєстраційних дій щодо відповідного об`єкта нерухомого майна за умови належної ідентифікації такого об`єкта у відповідних реєстрах або у разі відсутності необхідності проведення реєстраційних дій - за заявою про виправлення технічної помилки. Таку заяву може подати також особа, записи про яку в Реєстрі прав власності на нерухоме майно залишилися без проставлення відмітки про погашення, або її спадкоємці (правонаступники).

Згідно з абзацом третім частини другої статті 26 Закону №1952-IV виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення.

Відповідно до підпункту 8 пункту 4 Порядку №1141 ведення Державного реєстру прав передбачає внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав, внесення відомостей про скасування рішень державного реєстратора.

Повноваженнями щодо здійснення вказаних дій відповідно до положень статті 26 Закону №1952-IV наділені держані реєстратори речових прав на нерухоме майно.

Згідно з інформацією, яка зазначена у довідці №25 від 16.03.2023, згідно даних Комунального підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 18.04.1997 Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Підставою набуття права власності є свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 15.01.1996 за №64, яке зареєстроване в Комунальному підприємстві «Коростенське МБТІ» Житомирської обласної ради в реєстраційно-кадастровій книзі №1 за реєстровим №463 (стара адреса: село Житомирське, вулиця Лісна, буд.3, Коростенського району, Житомирської області) (а.с. 10).

У подальшому, при формуванні та внесенні даних до Реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстратором КП "Коростенське МБТІ" була допущена помилка, а саме: замість власника ОСОБА_1 власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 помилково була внесена ОСОБА_2 (запис в Реєстрі права власності на нерухоме майно №527733), яка відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Лугинської державної нотаріальної контори Можаровською О.О. від 21.02.2003, реєстровий №427, серія та номер свідоцтва про спадщину ВАВ №937132, майно якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ) (а.с. 10).

Вищевказані дані були перенесені з Реєстру МБТІ (Реєстру прав власності на нерухоме майно) до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 10).

Тобто реєстратором КП "Коростенське МБТІ" була допущена помилка при формуванні та внесенні даних до Реєстру прав власності на нерухоме майно, що призвело до появи помилкового запису у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Встановлені судом обставини справи беззаперечно підтверджують той факт, що в Реєстрі прав власності на нерухоме майно існує помилково внесений запис, а саме: замість власника ОСОБА_1 власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 помилково була внесена ОСОБА_2 (запис в Реєстрі права власності на нерухоме майно №527733). Майно ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Лугинської державної нотаріальної контори Можаровською О.О. від 21.02.2003, реєстровий №427, серія та номер свідоцтва про спадщину ВАВ №937132, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , тобто в іншому районі та населеному пункті Житомирської області.

Отже, запис за №527733 про те, що власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , підстава набуття права власності - свідоцтво про право на спадщину за законом ВАВ №937132 від 21.02.2003, посвідчене державним нотаріусом Лугинської державної нотаріальної контори Можаровською О.О. про державну реєстрацію в архівній складовій частині Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, є протиправним та підлягає скасуванню судом, з подальшим погашенням державним реєстратором у порядку встановленому законом.

Враховуючи викладені обставини справи та норми чинного законодлавства, суд, з урахуванням положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Комунального підприємства "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради (вул.Сосновського, 36-А, м.Коростень, Житомирська область, ), треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області (11500, Житомирська область, м.Коростень, вул.Грушевсього, 22, ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) про визнання помилковим запису, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати запис в Реєстрі прав власності на нерухоме майно №527733 про те, що власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , підстава набуття права власності - свідоцтво про право на спадщину за законом ВАВ №937132 від 21.02.2003, посвідчене державним нотаріусом Лугинської державної нотаріальної контори Можаровською О.О.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради на користь ОСОБА_1 1073,60 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

23.01.25