Справа № 120/11125/24
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача про визнання протиправними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням суду від 15.10.2024 року адміністративний позов задоволено, зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.07.2021 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.07.2021 року виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням нарахованої індексації, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", з урахуванням нарахованої індексації, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат і додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", з урахуванням нарахованої індексації, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", з урахуванням раніше виплачених сум.

15.01.2025 року на адресу суду надійшла заява позивача в порядку статті 383 КАС України про визнання протиправними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області на виконання рішення суду. Обґрунтовуючи подану заяву вказав, що вважає протиправними дії відповідача на виконання рішення суду, які полягають у обмеженні пенсії максимальним розміром з 01.03.2022 року.

Ухвалою суду від 17.01.2025 року заяву позивача призначено до розгляду у письмовому провадженні. Цією ж ухвалою судом зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подати до суду пояснення по суті поданої заяви.

23.01.2025 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника відповідача, у яких останній заперечує щодо поданої заяви. Вказав, що на виконання рішення суду від 15.10.2024 року проведено розрахунок розміру пенсії позивача, який станом 01.07.2021 року становить - 19964,11 грн. та донараховано кошти в сумі 8992,88 грн. за період з 01.07.2021 року по 28.02.2022 року.

Нараховані кошти на виконання рішення суду від 15.10.2024 року включені до Реєстру судових рішень та їх виплату буде здійснено в порядку черговості.

Розмір пенсії позивача з 01.07.2021 року розраховано виходячи з того, що у випадку коли на виконання рішення суду, яким зобов`язано провести перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, пенсія встановлюється без обмеження її максимального розміру станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок.

На переконання представника відповідача, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.10.2024 року у справі №120/11125/24 виконано в межах покладених судом зобов`язань та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Визначаючись щодо заяви позивача про визнання протиправними дій відповідача на виконання рішення суду у даній справі, суд виходить з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 2 статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до частин 2-3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Рішенням суду від 15.10.2024 року адміністративний позов задоволено. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.07.2021 року виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням нарахованої індексації, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", з урахуванням нарахованої індексації, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат і додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", з урахуванням нарахованої індексації, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення, 25.11.2024 року Вінницьким окружним адміністративним судом виписано виконавчий лист.

26.11.2024 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №120/11125/24 від 25.11.2024 року, повідомлено боржника про необхідність надання обґрунтованої відповіді та документального підтвердження виконання рішення суду.

Листом №0200-0902-5/128134 від 10.12.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомлено державного виконавця, що на виконання рішення суду у справі №120/11125/24 від 15.10.2024 року здійснено розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , який станом 01.07.2021 року становить - 19964,11 грн. та донараховано кошти в сумі 8992,88 грн. за період з 01.07.2021 року по 28.02.2022 року.

Рішенням суду від 15.10.2024 року надавалась оцінка спірним правовідносинам щодо виплати пенсії стягувачу без врахування вимог щодо обмеження її максимальним розміром з 01.07.2021 року, тобто предметом розгляду були правовідносини, які існували на момент розгляду справи по суті.

11.12.2024 року державним виконавцем направлено вимогу до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якій вимагається виконати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.10.2024 року в повному обсязі, надавши документальне підтвердження щодо повного та фактичного виконання рішення суду.

16.12.2024 року на виконання вимоги Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом №0200-0902-5/131218 повідомлено державного виконавця, що рішенням суду від 15.10.2024 року надавалась оцінка спірним правовідносинам щодо виплати пенсії ОСОБА_1 без врахування вимог щодо обмеження максимальним розміром з 01.07.2021 року та визнано протиправними дії пенсійного органу щодо обмеження пенсії максимальним розміром саме з 01.07.2021 року, тобто предметом розгляду в даній справі були правовідносини, які існували на момент розгляду справи по суті. Розмір пенсії в судовому рішенні не встановлювався, як і не встановилось питання подальших перерахунків пенсії позивача.

Як вбачається із розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі №ХЛ55819 станом на 01.03.2022 року - розмір пенсії (з надбавками) - 22479,09 грн., до виплати - 20479,09 грн., станом на 01.03.2023 року - розмір пенсії (з надбавками) - 23979,09 грн., до виплати - 21979,09 грн., станом на 01.03.2024 року - розмір пенсії (з надбавками) - 25479,09 грн., до виплати - 23610,00 грн., станом на 01.01.2025 року - розмір пенсії (з надбавками) - 25479,09 грн., до виплати - 23610,00грн.

Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відповідач виконуючи рішення суду у даній справі, яким, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.07.2021 року виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням нарахованої індексації, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", з урахуванням нарахованої індексації, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат і додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", з урахуванням нарахованої індексації, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", здійснив перерахунок пенсії позивача, однак з 01.03.2022 року виплату пенсії обмежено максимальним розміром.

При цьому, не дивлячись на обґрунтованість та зрозумілість рішення суду, відповідач фактично обмежив розмір пенсії позивача, що є порушенням прав останнього, підтверджених рішенням суду, що набуло законної сили.

Обґрунтовуючи правомірність обмеження розміру пенсії позивача представник відповідача послався на те, що при виконанні рішення суду, яким зобов`язано провести перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, пенсія встановлюється без обмеження її максимального розміру станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок.

Разом з тим, відповідачем не наведено нормативно - правового чи підзаконного акту, яким передбачено вчинення дій з перерахунку пенсії позивача без обмеження її максимального розміру станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок.

Суд акцентує увагу, що рішенням суду зобов`язано здійснювати виплату щомісячної доплати в розмірі 2000 грн., з урахуванням нарахованої індексації, без обмеження максимальним розміром, отже пенсійний орган в разі здійснення перерахунку пенсії не може обмежувати виплати щомісячної доплати та не може обмежувати нараховану індексацію, а тому пенсія підлягає виплаті без обмеження її максимальним розміром.

В мотивувальній частині рішення суду від 15.10.2024 року у справі №120/11125/24 судом зазначено, що питання обмеження пенсії позивача максимальним розміром було предметом судового розгляду у справі №120/8447/22 від 05.01.2023 року та у справі №120/16099/23 від 23.11.2023 року і ухвалені в цих справах рішення суду мають преюдиційний характер для правовідносин між сторонами. Серед іншого це означає, що під час проведення наступних перерахунків пенсії позивача пенсійний орган не вправі застосовувати обмеження максимального розміру пенсії з тих підстав, яким вже надано оцінку у судовому рішення, що набрало законної сили.

Водночас, за наслідками вирішення вищезазначених справ, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.03.2022 року та з 01.03.2022 року перерахунок пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром.

Такі дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області при проведенні перерахунку пенсії позивачу без урахування судових рішень між цими сторонами у аналогічних правовідносинах нівелює таку конституційну засаду судочинства як обов`язковість судового рішення, закріплену статтею 129-1 Конституції України та суперечить вимогам статті 13 Закону №1402-VIII, статей 14 та 370 КАС України.

У Рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява №60750/00, від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Враховуючи вищезазначене, такі дії суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду, які полягають у невиплаті щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн., невиплаті нарахованої індексації та обмеженні пенсії позивача максимальним розміром з 01.03.2022 року, розцінюються як недобросовісні, оскільки полягають у порушенні процесуального обов`язку, який передбачений статтею 370 КАС України, суперечать завданню адміністративного судочинства та мають наслідком породження нових спорів у сфері соціального захисту населення, зокрема, пенсійного забезпечення.

Статтею 383 КАС України, зокрема, передбачено право особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини 6 статті 383 КАС України, за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Так, відповідно до статті 249 КАС України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Отже, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Окремо суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до пункту 15 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу, визначено як дисциплінарний проступок, вчинення якого є підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Відтак, враховуючи встановлену судом протиправність дій пенсійного органу під час перерахунку та виплати пенсії позивача на виконання рішення суду від 15.10.2024 року у справі №120/11125/24 в частині обмеження пенсії позивача максимальним розміром з 01.03.2022 року, суд вважає за необхідне постановити окрему ухвалу, яку необхідно направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з метою недопущення аналогічних порушень в майбутньому, а також для вирішення питання про притягнення до відповідальності згідно пункту 15 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" посадових осіб відповідача, відповідальних за прийняття рішення про здійснення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 .

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, для надання відповіді суд вважає за доцільне встановити місячний строк з дня отримання окремої ухвали.

Додатково суд роз`яснює, що відповідно до статті 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Крім цього, невиконання судового рішення тягне за собою кримінальну, адміністративну, цивільну, дисциплінарну відповідальність та застосування штрафних санкцій.

Кримінальна відповідальність настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, а також умисне невиконання службовою особою рішення Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України та умисне недодержання нею висновку Конституційного Суду України (стаття 382 Кримінального кодексу України).

Адміністративна відповідальність настає за залишення посадовою особою без розгляду окремої ухвали суду або невжиття заходів до усунення зазначених в ній порушень закону, а так само несвоєчасна відповідь на окрему ухвалу суду (стаття 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Цивільна відповідальність настає за завдання шкоди невиконанням судового рішення, тобто шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування (стаття 1173 Цивільного кодексу України), відшкодовується за загальними правилами, встановленими цивільним законодавством України.

Дисциплінарна відповідальність настає за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, а також за вчинок, який порочить особу як державного службовця або дискредитує заклад, установу, підприємство чи державний орган, в якому особа працює, в тому числі й за невиконання судових рішень.

Керуючись статтями 149, 248, 249, 383 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області на виконання рішення суду від 15.10.2024 року у справі №120/11125/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неналежного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.10.2024 року у справі №120/11125/24.

Постановити окрему ухвалу і направити її до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Про вжиті Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області заходи повідомити Вінницький окружний адміністративний суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович