Справа № 200/7905/24
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року Справа№200/7905/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Загацької Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м. Тернопіль, Майдан Волі, буд. 3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 54 від 31.10.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову в перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи та період перебування на інвалідності з 02.08.2016 по 24.10.2024 до підземного стажу, та до страхового стажу період з 01.04.2021 по 24.10.2024 з дня подання заяви про перерахунок пенсії 24.10.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 24.10.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням № 54 від 31.10.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, відмовило у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці», та абз.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за розрахунком відповідача стаж роботи в підземних умовах складає 10 років 0 місяців 25 днів з необхідних 15 років. Періоди роботи та період перебування на інвалідності з 02.08.2016 по 24.10.2024, до підземного стажу, та до страхового стажу період з 01.04.2021 по 24.10.2024 не врахувало, підстави не врахування в оскаржуваному рішенні управління не зазначило.

У позовній заяві вказано, що стаж роботи в підземних умовах за записами трудової книжки, та відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб складає 11 років 10 місяців 7 днів. З 2010 року відомості по спеціальному стажу позивача обліковуються за кодом обліку спец стажу ЗПЗ014А4. Крім того вказує, що період перебування ОСОБА_1 на інвалідності в зв`язку із професійним захворюванням повинен, в тому числі, враховуватися як до страхового так і до пільгового підземного стажу роботи з 09.07.2021 по 13.07.2024, з 01.08.2024 по 24.10.2024. Вказаний період перебування на інвалідності складає 3 роки 2 місяці 28 днів.

Вважає, що позивач має стаж роботи в підземних умовах 15 років 1 місяць 5 днів із розрахунку 11 років 10 місяців 7 днів + 3 роки 2 місяці 28 днів, а не як зазначено відповідачем 10 років 0 місяців 25 днів, та відповідно має право на розрахунок його пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці», та абз.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2024 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09.01.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на адресу суду надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі та зазначає, що 24.10.2024 позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку пенсії (зміна виду розрахунку), шляхом розрахунку розміру пенсії відповідно до ст.8 Закону України Про підвищення шахтарської праці та абз.3 ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Розгляд заяви позивача про здійснення перерахунку пенсії, розрахувавши її розмір відповідно до ст.8 Закону України Про підвищення шахтарської праці та абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 та сканування копій доданих до неї документів, здійснювався за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Вказано, що при розгляді поданої позивачем заяви про проведення перерахунку та перегляду його ЕПС (електронної пенсійної справи), встановлено, що стаж позивача на підземних роботах становить 10 років 0 місяців 25 днів, при необхідних не менше 15 років, у зв`язку з чим, рішенням №54 від 31.10.2024, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області у проведенні перерахунку пенсії відмовлено за відсутності необхідного пільгового стажу. Після розгляду заяви позивача про проведення перерахунку пенсії, його електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації/фактичного місця проживання) ОСОБА_1 - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Вважає, що здійснюючи розгляд заяви позивача про проведення перерахунку пенсії (зміна виду розрахунку), шляхом розрахунку розміру пенсії відповідно до ст.8 Закону України Про підвищення шахтарської праці та абз.3 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, органи Пенсійного фонду діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк в 5 днів з дня отримання цієї ухвали для надання суду: належним чином завірені всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), або зазначити причини неможливості надання таких доказів; уточненої позовної заяви з визначенням змісту позовних вимог та детальним викладом обставин, якими ці вимоги обґрунтовуються з посиланням на докази, що підтверджують вказані обставини.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2025 продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Як вбачається з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , у спірний період, позивач:

з 23.02.2010 переведений заступником головного інженера по виробництву на ділянку «Управління» Державного підприємства «Селидіввугілля» Відокремленого підрозділу Шахта 1/3 «Новогродівська», наказ № 337 від 22.02.2010;

з 02.05.2018 переведений головним інженером шахти, Державного підприємства «Селидіввугілля» Відокремленого підрозділу Шахта 1/3 «Новогродівська», наказ № 50к від 02.05.2018;

з 29.12.2021 звільнений з посади, наказ № 139к від 29.12.2021;

з 25.05.2022 прийнятий виконуючим обов`язки директора ВП «Шахта «Котляревська», наказ №50к від 24.05.2022;

з 27.05.2022 звільнений за власним бажанням, наказ №53-К від 27.05.2022.

Крім того, як вбачається з виписки до акта-огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААВ № 222784, ОСОБА_1 , встановлена ІІІ група інвалідності з 09.07.2021 в зв`язку із професійним захворюванням до 13.07.2024. Згідно виписки до акта-огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААА № 150078 ОСОБА_1 , встановлена ІІІ група інвалідності з 01.08.2024 в зв`язку із професійним захворюванням до 01.10.2027.

Позивач отримує пенсію по інвалідності III групи внаслідок професійного захворювання з 09.07.2021 по 31.07.2024.

Відповідно до рішення 54 від 31.10.2024 про перерахунок пенсії по інвалідності вказано, що період встановлення інвалідності з 01.08.2024 по 31.10.2027 у розмірі 50%, виходячи з розрахунку згідно з ст. ст. 27, 28 ч. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

24.10.2024 позивач звернувся до відповідача з заявою щодо розрахунку (перерахунку) призначеної пенсії по інвалідності, просив зарахувати до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею за даними реєстру застрахованих осіб та довідок МСЕК, періоди роботи та період перебування на інвалідності з 02.08.2016 по 24.10.2024, до страхового стажу період з 01.04.2021 по 24.10.2024, та розрахувати розмір пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці», та абз.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Розгляд заяви позивача про здійснення перерахунку пенсії, розрахувавши її розмір відповідно до ст.8 Закону України Про підвищення шахтарської праці та абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 та сканування копій доданих до неї документів, здійснювався за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

При розгляді поданої позивачем заяви про проведення перерахунку та перегляду його електронної пенсійної справи відповідачем встановлено, що стаж позивача на підземних роботах становить 10 років 0 місяців 25 днів, при необхідних не менше 15 років, у зв`язку з чим, рішенням №54 від 31.10.2024, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області у проведенні перерахунку пенсії відмовлено за відсутності необхідного пільгового стажу.

З наданої позивачем форми РС-Право вбачається, що позивачу враховано до страхового та пільгового стажу період роботи з 19.07.2004 по 18.08.2004 та з 07.08.2006 по 01.08.2016 з приміткою «Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в»; інший період з 02.08.2016 по 31.03.2021 враховано тільки до страхового стажу позивача.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон України № 1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають пільгових характер роботи, визначаються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XIІ Про пенсійне забезпечення (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Так, частиною 5 статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення час перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13, 14).

Пунктом 6 частини 4 статті 10 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці внесено зміни до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, доповнивши частину 1 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування абзацом 4 такого змісту: Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VІІІ, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було доповнено розділом XIV1 щодо пенсійного забезпечення окремих категорій громадян, в якому ч. 3 ст. 114 як і в ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Так, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини 4 статті 9 Закону України Про охорону праці передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Згідно правового висновку сформованого Верховним Судом у постанові від 18.04.2019 у справі № 392/17/17 законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 459/245/17 від 31.03.2020.

Так, з виписки до акта-огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААВ № 222784 вбачається, що ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності з 09.07.2021 в зв`язку із професійним захворюванням до 13.07.2024. Згідно виписки до акта-огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААА № 150078, ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності з 01.08.2024 в зв`язку із професійним захворюванням до 01.10.2027.

Позивач отримує пенсію по інвалідності III групи внаслідок професійного захворювання з 09.07.2021 по 31.07.2024.

Відповідно до рішення 54 від 31.10.2024 про перерахунок пенсії по інвалідності вказано, що період встановлення інвалідності з 01.08.2024 по 31.10.2027 у розмірі 50%, виходячи з розрахунку згідно з ст. ст. 27, 28 ч. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням викладених вище обставин, суд дійшов висновку про те, що період перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 09.07.2021 по 24.10.2024 (день подачі заяви про перерахунок пенсії) підлягає зарахуванню до пільгового стажу, за включенням період у якій позивач працював, а саме з 09.07.2021 по 29.12.2021, та з 25.05.2022 по 27.05.2022.

Крім того, відповідно до Постанови № 202 та частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» робота за вказані періоди зараховуються до стажу, необхідного до для отримання пенсії незалежно від віку.

Пунктом І Списку № 202 передбачені підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

За приписами ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.112005 р. № 383, передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Так, довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, який є додатком 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що з 05 листопада 1991 року застосовуються такі коди підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб (в частині, що стосується даної справи в розрізі працівників шахт по видобутку вугілля):

- ЗПЗ014А4 - інженерно-технічні працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.

З аналізу наведеного вбачається, що професії та роботи, зокрема, на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, які дають право на призначення пенсії незалежно від віку на підставі частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, визначені за кодом ЗПЗ014А4, які відповідають Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637).

На підставі п.1, п.2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

При цьому, пунктами 20-22 Порядку № 637 визначено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Так, пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Суд зазначає, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.

Судом встановлено, що за інформацією, яка міститься в «Індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5)» спеціальний стаж позивача періоди роботи з 02.08.2016 по 29.12.2021 та з 25.05.2022 по 27.05.2022 обліковані за кодом ЗПЗ014А4 тобто у вказані періоди часу позивач був безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних роботах.

В даному конкретному випадку суд керується положеннями частини 2 статті 24 Закон №1058-IV, за змістом яких страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, періоди роботи з 02.08.2016 по 29.12.2021 мають бути зараховані до пільгового стажу позивача, та з 25.05.2022 по 27.05.2022 мають бути зараховані до страхового та пільгового стажу позивача.

Також, спірним у цій справі є питання щодо права позивача на розрахунок його пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

За ч. 1 ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

За ч. 2 ст.33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю ІІІ групи за їх вибором мають право на призначення пенсії но інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп*КС, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Проте, згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі).

Зокрема, згідно з записами трудової книжки позивач працював з 19.07.2004 по 29.12.2021 та з 25.05.2022 по 27.05.2022 (у межах спірних правовідносин) на провідних посадах з повним робочим днем під землею. Посади позивача відносяться до посад, які дають право на призначення пенсії за віком шахтаря, розрахунок якого проводиться у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Також суд звертає увагу, що абзац 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058 містить аналогічні положення, які викладені у статті 8 Закону № 345-VI.

Таким чином, необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом № 345-VI є зайнятість на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України не менше 15 років.

Аналіз наведеної норми свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону № 345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

За даними роздруківки ПФУ протоколу призначення/перерахунку пенсії від 31.10.2024, страховий стаж позивача становить 47 років 7 місяців 16 днів, робота за Списком №1 10 років, а відтак, враховуючи спірний період роботи 02.08.2016 по 29.12.2021, та з 25.05.2022 по 27.05.2022, та враховуючи період перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 30.12.2021 по 24.05.2022, з 28.05.2022 по 24.10.2024 (день подачі заяви про перерахунок пенсії) позивач мав достатній пільговий підземний стаж, який надає право здійснити розрахунок пенсії із застосуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Ґайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Виходячи із змісту заявлених позивачем вимог та висновків суду, в даному випадку слід застосувати положення статті 9 КАС України, а саме, обрати інший спосіб захисту, який необхідний для захисту порушеного права.

Отже, з метою належного захисту прав позивача, керуючись приписами ст. 9 КАС України, суд приходить до необхідності виходу за межі позовних вимог та вважає, що належним способом захисту порушеного права повивача є визнання протиправними та скасування рішення відповідача та зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затверджених постановами Кабінету Міністрів України, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах, час перебування на інвалідності у зв`язку професійним захворюванням з 30.12.2021 по 24.05.2022 та з 28.05.2022 по 24.10.2024 (день подачі заяви про перерахунок пенсії), зарахувавши періоди його роботи з 01.04.2021 по 24.10.2024 до страхового стажу, та періоди роботи з 02.08.2016 по 29.12.2021, з 25.05.2022 по 27.05.2022 на шахтах №1-3 «Новогродівська», «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» до пільгового стажу за Списком №1 - шахтарі Постанова КМУ №202 від 31.03.1994, та здійснити перерахунок призначеної пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком обчисленої відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. ст. 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з 24.10.2024.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень дії якого оскаржуються, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності таких дій та не спростовано доводи позивача викладені у позовній заяві.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню з урахуванням приписів ст. 9 КАС України.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 242-246, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м. Тернопіль, Майдан Волі, буд. 3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №54 від 31.10.2024 про відмову у перерахунку пенсії відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затверджених постановами Кабінету Міністрів України, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах, час перебування на інвалідності у зв`язку професійним захворюванням з 30.12.2021 по 24.05.2022 та з 28.05.2022 по 24.10.2024 (день подачі заяви про перерахунок пенсії), зарахувавши періоди його роботи з 01.04.2021 по 24.10.2024 до страхового стажу, та періоди роботи з 02.08.2016 по 29.12.2021, з 25.05.2022 по 27.05.2022 на шахтах №1-3 «Новогродівська», «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» до пільгового стажу за Списком №1 - шахтарі Постанова КМУ №202 від 31.03.1994, та здійснити перерахунок призначеної пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком обчисленої відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. ст. 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з 24.10.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Повне судове рішення складено 24.01.2025.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Загацька