Справа № 420/35507/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області(, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання вимог виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 15 листопада 2024 року надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області(, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), в якій позивач просить:

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) ВП № 76097517 від 31.10.2024 року про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Ухвалою суду від 04 грудня 2024 року після усунення виявлених недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за окремою категорією термінових справ. Залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ). Зобов`язано відповідача надати належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження.

А також, вказаною ухвалою зупинено провадження у справі до одержання витребуваних судом документів.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року у справі № 420/36202/23 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії та розмір пенсії з01.07.2024 року становить 43489,8 грн.

Сума доплати за період з 01.02.2020 по 30.09.2024 року з урахуванням фактично виплачених сум склала 860783,07 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Таким чином, представник позивача зазначає, що покладені на Головне управління зобов`язання виконані Головним управлінням в повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством та в межах повноважень покладених на Головне управління.

Погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету, та рішення суду внесено до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Через Електронний суд 12.12.2024 року від Відділу примусового виконання рішень надійшов відзив на позовну заяву та витребувані судом матеріали виконавчого провадження.

Відповідно до змісту відзиву на позовну заяву представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що на виконання рішення суду боржником проведено перерахунок пенсії, разом з цим сума нарахованої доплати за період з 01.02.2020 року по 30.09.2024 року не виплачена стягувачу.

У зв`язку із повторним невиконанням вимог державного виконавця, відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

Ухвалою суду від 23 січня 2025 року поновлено провадження у справі зі стадії на якій його було зупинено.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Відповідно до даних з Єдиного реєстру судових рішень суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/19238/22 від 13.10.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул.Канатна, буд.83, м.Одеса, 65012) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області у вигляді відмови здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії, перерахованої з 01.02.2020 року, 01.02.2021 року та 01.02.2022 року відповідно до виданих Управлінням Служби безпеки України в Одеській області на адресу Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області 25.04.2023 року за №65/23/1630 довідок від 24.04.2023 року №№ 903, 904, 905 про розмір та складові суми грошового забезпечення станом на 29.01.2020 року, станом на 01.01.2021 року та станом на 01.01.2022 року, виходячи з основного розміру пенсії 86% від сум грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області () здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії, перерахованої з 01.02.2020 року, 01.02.2021 року та 01.02.2022 року відповідно до виданих Управлінням Служби безпеки України в Одеській області на адресу Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області 25.04.2023 року за № 65/23/1630 довідок від 24.04.2023 року №№ 903, 904, 905 про розмір та складові суми грошового забезпечення станом на 29.01.2020 року, станом на 01.01.2021 року та станом на 01.01.2022 року, виходячи з основного розміру пенсії 86% від сум грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул.Канатна, буд.83, м.Одеса, 65012) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073(одна тисяча сімдесят три)грн. 60 коп.

Рішення суду набрало законної сили 31 січня 2024 року.

21 лютого 2024 року Одеським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист.

Судом встановлено, що на підставі заяви стягувача, 23.09.2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 76097517 з виконання виконавчого листа № 420/19238/23 виданого 21.02.2024 року. Строк на виконання рішення суду встановлено 10 робочих днів. Стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі 32000 грн.

Судом встановлено, що Головним управлінням на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження направило на адресу відділу лист від 02.10.2024 року, відповідно до змісту якого повідомлялось, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/19238/23, Головне управління здійснило перерахунок пенсії та розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2024 року становить 43489,86 грн. Сума доплати за період з 01.02.2020 по 30.09.2024 року з урахуванням фактично виплачених сум склала 860783,07 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що 14.10.2024 року головним державним виконавцем винесено постанову ВП № 76097517 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду за виконавчим листом та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів.

На виконання постанови про накладення штрафу Головне управління надало до відповідача лист від 28.10.2024 року, в якому повідомлено, що, на його думку, виконано рішення суду в межах наданих повноважень.

До листа було додано розрахунок на доплату пенсійних виплат та здійснені перерахунку пенсії на виконання рішення суду

Судом встановлено, що 31.10.2024 року старшим державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у зв`язку з повторним невиконанням рішення суду у подвійному розмірі 10200,00 грн.

Головне управління не погодившись з прийнятою постановою про накладення штрафу в подвійному розмірі за невиконання рішення суду, звернулось до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) (в редакції, яка була чинною на момент прийняття оскаржуваної постанови), зокрема

- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 цього Закону);

- підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону);

- виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 цього Закону);

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1 ст. 26 цього Закону);

- за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина 1 статті 63 цього Закону);

- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 ст. 63 цього Закону);

- виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом (частина 3 ст. 63 цього Закону);

- у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. ( частина 1 статті 75 цього Закону);

- у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина 2 статті 75 цього Закону).

Аналізуючи вказані норми, суд зазначає, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

При цьому, законодавцем визначено, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Надаючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 по справі № 812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відтак, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу у подвійному розмірі 10200 грн., є невиконання боржником, Головним управлінням, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року у справі № 420/19238/23 виключно в частині невиплати нарахованої доплати за період з 01.02.2020 по 30.09.2024 року з урахуванням фактично виплачених сум в розмірі 860783,07 грн., яка обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Разом з цим, суд не погоджується з доводами відповідача, що наведені підставі є підставою для застосування до боржника штрафу за невиконання рішення суду, з таких підстав.

Так, відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України здійснює виплати винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Слід зазначити, що можливість реалізації даного обов`язку органом ПФУ перебуває у залежності від його фінансового забезпечення, яке згідно з наданих ним до органу ДВС пояснень, є обмеженим.

За позицією позивача, твердження відповідача про невиконання боржником Головним управлінням ПФУ в Одеській області судового рішення в частині виплати заборгованості є необґрунтованим, оскільки причиною несвоєчасного виконання судового рішення слугували обставини відсутності відповідного фінансового забезпечення у належному обсязі.

Суд звертає увагу, що накладення штрафу у даному випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, на думку суду, під час прийняття оскаржуваної постанови відповідачем помилково не враховано наявність поважних причин невиконання позивачем рішення суду в частині здійснення виплати нарахованої заборгованості, яка внесена до підсистеми «Реєстр судових рішень», що свідчить про відсутність підстав для накладення на нього штрафу за оскаржуваною постановою.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, керуючись положенням Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 6, 14, 77, 90, 139, 161, 255, 271, 269, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області(, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання вимог виконавчого листа, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) ВП № 76097517 від 31.10.2024 року про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя: Л.Р. Юхтенко