Справа № 580/7279/24
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/7279/24 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

Суддів Карпушової О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови ОСОБА_1 у видачі посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, відповідно до Порядку видачі посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, затвердженого постановою КМУ від 28.05.1993 № 379;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 видати ОСОБА_1 посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, відповідно до Порядку видачі посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, затвердженого постановою КМУ від 28.05.1993 № 379.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є матір`ю загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 в період проходження військової служби. Вказала, що неодноразово зверталась до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про встановлення статусу члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби (далі - статусу) та видачі посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» відповідно до постанови КМУ від 28.05.1993 № 379 «Про посвідчення на право користуванні пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби», проте отримала відмову.

Позивачка вважає, що така відмова відповідача у встановленні статусу та видачі посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) або пропав безвісти під час проходження служби є необґрунтованою та незаконною, такою, що порушує її право на соціальний захист, тому просила позов задовольнити повністю.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року даний адміністративний позов - задоволено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що смерть військовослужбовця ОСОБА_2 є наслідком вчинення ним дій у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, відповідачами, суб`єктами владних повноважень, суду не надано.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування скарги відповідачем зазначено, що позивачу повідомляли листом вих.№6/83/ ФР-54686/5814 від 18.07.2024 року, що необхідні докази, які б свідчили що солдат ОСОБА_2 не перебував у стані наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить залишити апеляційну скаргу - без задоволення, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року - без змін.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 №41 від 24.02.2022 солдата ОСОБА_2 призначено на посаду механіка-водія 2 гармати 1 самохідно-артилерійського взводу 11 самохідно-артилерійської батареї 4 самохідно-артилерійського дивізіону вказаної військової частини, який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 № 264 від 01.10.2022 солдата ОСОБА_2 призначено на посаду розвідника-далекомірника відділення управління взводу управління командира батареї 11 самохідно-артилерійської батареї 4 самохідно-артилерійського дивізіону вказаної військової частини.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 23.03.2023, виданого кадровим центром Сухопутних військ Збройних Сил України, військовослужбовець ОСОБА_2 є ветераном війни - учасником бойових дій.

Відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2023 № 30, 06.02.2023 військовослужбовець ОСОБА_2 прибув до району виконання завдань в підпорядкуванні ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Виконуючи військовий обов`язок та наказ вищого командування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 загинув в результаті нещасного випадку під час пожежі в будинку АДРЕСА_1 , де розміщувався особовий склад 11 самохідно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 22.02.2023 №33, виданого Великоновосілківським відділенням Донецьким обласним бюро СМЕ, смерть ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок дій, передбачених законом та воєнних операцій (п.п.8 п.9 цього Свідоцтва), причиною смерті стала токсична дія оксиду вуглецю.

Відповідно до наказів військової частини НОМЕР_1 від 22.02.2023 №57 «По стройовій частині», від 29.03.2023 №96 «По стройовій частині» та від 22.12.2023 року №455 «Про результати проведення службового розслідування», військовослужбовець ОСОБА_2 загинув в наслідок пожежі під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з довідкою від 27.12.2023 №110 «Про обставини травми (поранень, контузії, каліцтва)» отриманих солдатом ОСОБА_2 , наданої військовою частиною НОМЕР_1 , згідно з Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом МО України від 14.08.2008 року №402 (Додаток 5 до Положення) - «смерть солдата ОСОБА_2 настала внаслідок токсичної дії оксиду вуглецю.

Відповідно висновку судово-медичної експертизи №33 від 22.02.2023 року факт перебування в наркотичному або алкогольному сп`янінні солдата ОСОБА_2 не підтвердився.

Даний випадок пов`язаний з проходженням військової служби, та військовослужбовець вважається таким, що виконував обов`язок військової служби, у випадках, визначених частиною четвертою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Вину солдата ОСОБА_2 встановити неможливо.

Даний випадок вважати таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби...»

22.02.2023 ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області внесено відомості до ЄРДР по даному факту пожежі та зареєстровано кримінальне провадження № 0000158 за ч. 2 ст. 270 КК України.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 22.02.2023 № 33, проведеної Великоновосілківським відділенням Донецького обласного бюро СМЕ, при судово-токсикологічному дослідженні крові трупа військовослужбовця ОСОБА_2 спирт метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропілів, ізобутиловий, ізоаміловий, аміловий не знайдено, даних за наркотичне сп`яніння немає.

Постановою СВ ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області від 31.03.2023 кримінальне провадження № 0000158 від 22.02.2023 за ч. 2 ст. 270 КК України закрито у зв`язку із відсутністю складу злочину.

Відповідно до витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 26.06.2023 № 2145 травма, одержана військовослужбовцем ОСОБА_2 в результаті нещасного випадку та причина смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Відповідно до сповіщення сім`ї про загибель військовослужбовця ОСОБА_2 від 24.02.2023 № 100, виданого ІНФОРМАЦІЯ_7 на ім`я матері загиблого, вказаний військовослужбовець загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок пожежі в будинку де проживав особовий склад.

Також, у сповіщенні зазначено, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги), надання пільг у встановленому законодавством порядку.

ОСОБА_1 , яка є матір`ю загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_2 13.06.2024 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 , через ІНФОРМАЦІЯ_7 , із заявою про видачу посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, загиблого (померлого) під час проходження військової служби.

ІНФОРМАЦІЯ_7 13.06.2026 за вихідним №1/525 скеровано вказану заяву від до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На вимогу відповідача, 10.07.2024 року надано свідоцтво про народження загиблого сина ОСОБА_1 , яке легалізовано електронним апостилем уповноваженим органом іноземної держави - Латвійськовї Республіки.

Вказане свідоцтво про народження легалізовано електронним апостилем на вимогу МЗС України від 03.05.2024 року до Латвійської Республіки.

27.06.2024 отримано свідоцтво про народження ОСОБА_2 та у подальшому надано відповідачеві, у зв`язку із підставою направлення попередніх заяв ОСОБА_1 з цього питання ІНФОРМАЦІЯ_8 на доопрацювання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 раніше вже зверталась до ІНФОРМАЦІЯ_4 з даного питання з відповідними заявами, зокрема 10.04.2024 та 14.05.2024.

Відповідач у своїх листах від 29.04.2024 №1021/8/5/3446, від 14.05.2024 №1021/8/5/3916 про відмову у видачі посвідчення та направлення заяви на доопрацювання, було вказано підставу, що свідоцтво про народження загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , яке видане уповноваженим органом іноземної держави - Латвійськовї Республіки, повинно містити апостиль, проставлений компетентним органом вказаної іноземної держави.

ОСОБА_1 з цього питання зверталась до Міністерства у справах ветеранів України (звернення від 23.04.2024 року №ЖИ-17174570).

На вище вказане звернення позивача, Оперативним командуванням « ІНФОРМАЦІЯ_9 », військовою частиною НОМЕР_3 , надіслано листа від 17.05.2024 року №502/15/4419, де зазначено аналогічну, лише одну, підставу у відмові видачі відповідного посвідчення, а саме - свідоцтво про народження загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , яке видане уповноваженим органом іноземної держави - Латвійськовї Республіки, повинно містити апостиль, проставлений компетентним органом вказаної іноземної держави.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 виконано всі вимоги відповідача у повному обсязі (надано легалізоване апостилем свідоцтво про народження загиблого сина), однак ІНФОРМАЦІЯ_8 22.07.2024 листом від 18.07.2024 вихідний №6/8/3/ФР-54686/5814 відмовлено позивачеві у видачі такого посвідчення, зазначивши вже іншу підставу - відсутність відомостей про перебування/не перебування військовослужбовця ОСОБА_2 в стані наркотичного чи токсичного сп`яніння на час смерті.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно з приписами частини шостої статті 18 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вдова (вдівець) загиблого або померлого військовослужбовця, а також дружина (чоловік) військовослужбовця, який пропав безвісти під час проходження військової служби, у разі якщо вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, та її (його) неповнолітні діти або повнолітні діти - особи з інвалідністю з дитинства, батьки військовослужбовця, які перебували на його утриманні, мають право на пільги, передбачені цим Законом.

Частиною тринадцятою статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Форма та порядок видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 28 травня 1993 року № 379 "Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби" (надалі - Постанова № 379).

Постановою №379 установлено, що посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (надалі - посвідчення), видаються батькам, дружині або чоловіку та дітям указаних військовослужбовців за зразками згідно з додатками N 1 і 2.

Водночас вказана постанова містить порядок видачі посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби.

Цей Порядок визначає процедуру видачі посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (далі - посвідчення).

Підставою для видачі посвідчення є:

витяг із наказу про виключення військовослужбовця із списків особового складу у зв`язку із смертю, визнанням його судом безвісно відсутнім чи оголошення померлим або копія такого наказу;

свідоцтво про смерть військовослужбовця або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім;

документ про причини та обставини смерті військовослужбовця (відповідний наказ (витяг із наказу), акт проведення розслідування, довідка про обставини травми (поранення, контузія, каліцтво) тощо), який підтверджує, що військовослужбовець загинув (помер) не внаслідок вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення або що загибель (смерть) сталася не внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння чи навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження;

постанова військово-лікарської комісії (крім випадків, коли військовослужбовець пропав безвісти).

Пунктом 4 Порядку встановлено, що посвідчення видаються батькам, дружині (чоловіку) у разі, коли вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, дітям, які не досягли повноліття, або повнолітнім дітям - особам з інвалідністю з дитинства військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти (і за рішенням суду визнані безвісно відсутніми) під час проходження військової служби.

Для отримання посвідчення особа із числа зазначених у пункті 4 цього Порядку (далі - заявник) звертається особисто або через свого представника із заявою (в довільній формі) до:

територіального центру комплектування та соціальної підтримки - про видачу посвідчення члена сім`ї військовослужбовця Збройних Сил або Держспецтрансслужби, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби;

уповноваженого структурного підрозділу (органу), на який покладаються функції з видачі посвідчень (далі - уповноважений орган) - про видачу посвідчення члена сім`ї військовослужбовця СБУ, Управління державної охорони, розвідувальних органів, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Національної гвардії, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби.

У заяві зазначаються прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка звертається для отримання посвідчення, спосіб комунікації (поштова адреса та/або адреса електронної пошти, номер телефону), сімейні (родинні) відносини із військовослужбовцем, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, військове звання такого військовослужбовця, його прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), військове формування, у списках особового складу якого він/вона перебував/перебувала на дату смерті/зникнення безвісти.

Разом із заявою подаються:

копія документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус (за наявності технічної можливості доступу до відомостей про зазначені документи стосовно заявника копії таких документів заявником не подаються);

документи, що підтверджують сімейні (родинні) відносини із військовослужбовцем, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження або шлюб);

фотокартка члена сім`ї (крім дітей, які не досягли повноліття) розміром 2,5 х 3,5, де зображення обличчя має складати 65-70 відсотків фото;

висновок медико-соціальної експертної комісії щодо повнолітньої дитини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, про визнання її особою з інвалідністю з дитинства;

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, селищної, сільської, районної в місті (у разі утворення) ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування, влаштування у прийомну сім`ю або дитячий будинок сімейного типу (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, чи влаштування їх у прийомну сім`ю або дитячий будинок сімейного типу).

Для проведення перевірки інформації про військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, членів його сім`ї Міноборони, МВС, СБУ, Управління державної охорони, розвідувальні органи, Адміністрація Держспецзв`язку мають право отримувати інформацію з державних реєстрів шляхом надання безпосереднього доступу, електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, встановленому законодавством.

Отже, в разі смерті військовослужбовця під час проходження військової служби, члени сімей військовослужбовців мають право на пільги, гарантії та компенсації, а також на отримання посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців.

При цьому постанова №379 не має розширеного тлумачення підстав, як для видання так і відмови у видачі посвідчення, окрім як загибелі (смерті) чи пропажі безвісти під час проходження військової служби військовослужбовця.

Таким чином, визначальним є проходження військовослужбовцем військової служби та настання в даний проміжок часу відповідної події, як то загибелі (смерті) чи пропажі безвісти.

Як вірно встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, виконуючи військовий обов`язок та наказ вищого командування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 загинув в результаті нещасного випадку під час пожежі в будинку АДРЕСА_1 , де розміщувався особовий склад 11 самохідно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказів військової частини НОМЕР_1 від 22.02.2023 № 57 «По стройовій частині», від 29.03.2023 № 96 «По стройовій частині» та від 22.12.2023 № 455 «Про результати проведення службового розслідування», військовослужбовець ОСОБА_2 загинув в наслідок пожежі під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з довідкою від 27.12.2023 №110 «Про обставини травми (поранень, контузії, каліцтва)» отриманих солдатом ОСОБА_2 , наданої військовою частиною НОМЕР_1 , згідно з Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом МО України від 14.08.2008 № 402 (Додаток 5 до Положення) - «смерть солдата ОСОБА_2 настала внаслідок токсичної дії оксиду вуглецю.

Відповідно висновку судово-медичної експертизи №33 від 22.02.2023 року факт перебування в наркотичному або алкогольному сп`янінні солдата ОСОБА_2 не підтвердився.

Даний випадок пов`язаний з проходженням військової служби, та військовослужбовець вважається таким, що виконував обов`язок військової служби, у випадках, визначених частиною четвертою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Вину солдата ОСОБА_2 встановити неможливо.

Даний випадок вважати таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби...»

Відповідно до витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 26.06.2023 № 2145 травма, одержана військовослужбовцем ОСОБА_2 в результаті нещасного випадку та причина смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що смерть ОСОБА_2 настала під час проходження військової служби, що дає законні підстави матері військовослужбовця отримати посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців.

При цьому, позивачем до заяви було надано вичерпний перелік копій документів, встановлений Порядком №379.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку за необхідне, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивачів зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 видати ОСОБА_1 посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, відповідно до Порядку видачі посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, затвердженого постановою КМУ від 28.05.1993 № 379.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 статті 263, п.2 ч.5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 21 січня 2025 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев