Справа № 293/643/24
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/643/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лось Л.В.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

23 січня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Зокрема апелянт, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити скаргу позивача без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

Сторони в судове засідання не з"явились.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 17.04.2024 поліцейським СРПП відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області сержантом поліції Онищук Тетяною Валантинівною винесено постанову серії БАД №953454 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122,ч.2ст.126КУпАП та з урахуванням ч.2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

За змістом вказаної постанови 17.04.2024 о 22:55 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Viper, д.н.з. НОМЕР_1 , в смт Черняхів по вул. Коростенська в темну пору доби без включених фар ближнього світла фар, не мав права керування таким транспортним засобом, без посвідчення водія, чим порушив п.п.19.1.а , 2.1.а Правил дорожнього руху України.

Крім вказаних даних, постанова також містить порядок сплати штрафу; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів для оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова містить підпис особи, яка винесла постанову, підпис особи відносно якої складено постанову про отримання копію такої постанови, також підпис ОСОБА_1 про роз`яснення прав за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП. Крім того в графі 7 зазначено, що до постанови додаються матеріали справи, запис з нагрудної відеокамери поліцейського.

Також досліджено диск повної відео та аудіо фіксації дій та подій, що мали місце при складанні постанови БАД № 953454 від 17.04.2024.

Позивач оскаржувану постанову вважає незаконною та безпідставною, оскільки не здійснював керування транспортним засобом у той день та час.

За захистом свого порушеного права позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірно висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційних скаргах, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.1 а ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із дослідженого відеозапису події, наданого відповідачем встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, зокрема, за керування транспортним засобом в темну пору доби без включених фар ближнього світла.

Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 причину зупинки та суть скоєного ним адміністративного правопорушення.

В ході розмови з поліцейськими, ОСОБА_1 не заперечує факт керування транспортним засобом та вказує, що їхав з увімкненим світлом, на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія, останній такого при собі не мав.

В подальшому, в ході спілкування з ОСОБА_1 , працівники поліції виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти освідування на стан сп`яніння на місці зупинки шляхом продуття алкотестеру «Drager», на що ОСОБА_1 висловив свою згоду.

З результатами такого продуття, за яким встановлено вміст алкоголю у видихаємому повітрі, ОСОБА_1 погодився та від проходження огляду в найближчому медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

В ході розгляду справи за виявленими правопорушеннями гр. ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та повідомлено про складення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Після складення оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 під підпис ознайомлено із змістом постанови, працівником поліції в голос роз`яснено порядок і строк оскарження постанови та порядок сплати штрафу.

Жодних зауважень та заперечень на місці зупинки щодо незаконних дій працівників поліції ОСОБА_1 не висловив.

Також з відеозапису видно, що позивач повідомлений про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За вказаним відео також встановлено, що поліцейські перед початком розгляду адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , роз`яснили останньому його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та після винесення постанови порядок та строк на її оскарження, та, зокрема, порядок сплати штрафу.

Таким чином, видеозаписом фіксації правопорушення спростовуються доводи позивача про те, що він не керував транспортним засобом. Крім того, твердження позивача про те, що узбіччя, де знаходився його транспортний засіб, також спростовується відеозаписом події, з якого видно що мотоцикл перебуває на проїзжій частині.

При цьому, доказів наявності посвідчення водія на право керування відповідної категорії, позивачем суду також не надано.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено факт вчинення позивачем інкремінованого йому правопорушення та надано до суду достатньо доказів в підтвердження правомірності свого рішення. Відповідач довів належними доказами факт вчинення позивачем зазначених в оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень.

Таким чином, оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві. Жодних нових доводів, які б вказували на порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Щодо інших доводів скаржника, зазначений у апеляційній скарзі, колегія суддів, згідно ч. 2 ст. 6 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Матохнюк Д.Б.