Справа № 285/6227/24
Суддя: Мозговий В. Б.
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 285/6227/24
провадження у справі № 2-а/0285/5/25
РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Мозгового В. Б.

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І. О.

розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області та ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову серії ЕНА №03591564 від 02.12.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно оскаржуваної постанови його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Позивач посилаючись на те, що оскільки він зазначеного порушення не вчиняв, просить суд позов задовольнити.

Відповідач ГУНП в Житомирській області направив відзив на позовну заяву де просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 12.12.2024 рокубуло винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №03591564, якою на позивача накладено штраф в розмірі 510 грн., за те що він цього ж дня щ 18 год 30 хв керував т/з Шкода СуперБ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Житомирській м. Звягель та проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п..п.8.7.3 (е) ПДР.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП, зокрема проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.7 ПДР передбачено, що світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Згідно п. п.8.7.3. ПДР сигнали світлофора, зокрема, мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух;

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу;

На обґрунтування правомірності оскаржуваної постанови відповідачем надано відеозапис з боді камери поліцейського, який досліджено судом.

Так, з відеозапису слідує, що за кермом автомобіля знаходиться жінка, яка на повідомлення поліцейського, що її транспортний засіб проїхав на заборонений сигнал світлофора, повідомила, про те що автомобілем керував її чоловік. Крім того, на запитання поліцейського, яке він задав позивачу ОСОБА_1 , чи це він керував автомобілем, останній відповів, що він. Також, під час винесення поліцейським постанови за ч.1 ст.122 КУпАП, позивач не висловлював будь-яких заперечень, а погоджувався зі всіма діями поліцейського і особисто поставив підпис про ознайомлення з постановою та в подальшому сплатив штраф в розмір 510 грн.

Таким чином, всі дії позивача ОСОБА_1 давали підстави поліцейському дійти висновку, що саме останній керував автомобілем з порушенням ПДР.

Разом з тим, як вбачається з дослідженого відеозапису, на ОСОБА_1 також було оформлено адміністративні матеріали за ст.130 КУпАП, під час оформлення яких він вже заперечував факт порушення ПДР.

Визнання ОСОБА_1 під час винесення оскаржуваної постанови факту проїзду регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофора не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 у справі 537/2088/17.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт проїзду регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофора під час керування транспортним засобом.

Як вбачається з вимог статті 280 КупАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, перш за все, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

В даному випадку факт правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп, що на п`ятдесят відсотків більше ніж передбачено.

У відповідності до ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню у користь позивача судовий збір у сумі 605,60 грн., а решту 605,60 грн повернути позивачу, як зайво сплачений.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 134, 139, 293, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області та ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕНА №03591564 від 02.12.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та провадження по справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області сплачений ним судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) зайво сплачений ним судовий збір згідно квитанції № 0.0..1 від 12.12.2024 року в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий