Справа № 160/203/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/203/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року (суддя Бондар М.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позвом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 26.07.2023 №653583-24/04-81 щодо нарахування мінімального податкового зобов`язання на суму 7451,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.07.2023 ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено податкове повідомлення-рішення №653583-24/04-81 на суму 7451,43 грн. Позивачка, не погодившись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, подала скаргу до ДПС України. 01.12.2023 на адресу позивача надійшло рішення ДПС України за результатами розгляду скарги від 03.10.2023 №1/03/20/2023, відповідно до якого оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 26.07.2023 №653583-24/04-81 залишене без змін, а скарга ОСОБА_1 без задоволення. Позивачка зазначає, що вона є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0059, площею 6,158 га, розташованої на території Богданівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області. Право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0059, площею 6,158 га позивачка набула в порядку спадкування 06.11.2018 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті своєї матері, яке видане 06.11.2018 державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори №3162. Позивачка зазначає, що за життя її мати передала вказану земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0059, площею 6,158 га в оренду ТОВ «ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО» на підставі Договору оренди землі №ZRN-VSA-2018-00112 від 01.01.2018 (далі Договір). Право оренди на підставі Договору оренди землі зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 11.04.2018. Відповідно до пункту 3.1. Договору, договір укладено на 7 років, але з огляду на особливості правового режиму земель сільськогосподарського призначення, в будь-якому випадку, Договір діє до 31 грудня останнього року строку Договору (включно). Отже, станом на дату (06.11.2018) набуття позивачем права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0059, площею 6,158 га, вказана земельна ділянка перебувала в оренді ТОВ «ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО» строком на 7 років. Позивачка зауважує, що до особи, яка стає новим власником земельної ділянки, що перебуває в користуванні, автоматично переходять права та обов`язки сторони орендодавця по договору. Крім того, позивачка зазначає, що пункт 11.7. Договору передбачає, що у випадку смерті орендодавця усі права та обов`язки за цим Договором переходять до нового власника земельної ділянки, у тому числі і до спадкоємців. Отже, позивачка зауважує, що від матері позивачки до позивачки автоматично перейшли права та обов`язки сторони орендодавця за Договором оренди землі, укладеним з ТОВ «ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО», що є свідченням того, що набута позивачем у власність в порядку спадкування земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0059, площею 6,158 га, починаючи з 2018 року і по день подання позову знаходиться в оренді у ТОВ «ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО». ОСОБА_1 зазначає, що коли земельна ділянка перебуває в користуванні іншої особи (оренда тощо) таке мінімальне податкове зобов`язання розраховується саме для користувача (орендаря), а натомість власнику земельної ділянки в такому випадку мінімальне податкове зобов`язання не нараховується. За викладених обставин, позивачка просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки усім доводам сторін у справі, зокрема те, що право власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_1 зареєстровано 06.11.2018 на підставі свідоцтва про право па спадщину. Інформацію щодо додаткової угоди до договору, із зазначенням ОСОБА_1 , як орендодавця внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно лише 01.06. 2023 року, що може бути враховано при нарахуванні мінімального податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік. Виходячи з документів, земельна ділянка, розташована за адресою - Богданівська с/рада Васильківського району Дніпропетровської області, передана ОСОБА_1 в користування ТОВ « Васильківське-АГРО» 01.06.2023, тому при розрахунку МІІЗ за 2022 рік податок нараховано у розмірі 7451,43грн. Вищенаведене є твердженням того, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим, ІІПР є обґрунтованим та законним.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0059, площею 6,158 га, розташованої на території Богданівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області.

Право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0059, площею 6,158 га позивач набула в порядку спадкування 06.11.2018 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті своєї матері, яке видане 06.11.2018 державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №3162.

За життя мати позивачки, ОСОБА_2 (орендодавець), передала вказану земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0059, площею 6,158 га в оренду ТОВ «ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО» (орендар) на підставі Договору оренди землі №ZRN-VSA-2018-00112 від 01.01.2018 (далі Договір).

Право оренди на підставі Договору оренди землі зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 11.04.2018.

Згідно з пунктом 1.1. Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Богданівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області.

Відповідно до пункту 2.1. Договору, в оренду передається земельна ділянка (кадастровий №:02:002:0059), загальною площею 6,158 га, у тому числі за складом угідь: рілля 6,158 га.

На підставі пункту 2.2. Договору, земельна ділянка, що є об`єктом оренди за цим Договором, належить Орендодавцю на праві приватної власності, що посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю І-ДП №033315.

Згідно з пунктом 3.1. Договору, Договір укладено строком на 7 років, але з огляду на особливості правового режиму земель сільськогосподарського призначення, в будь-якому випадку, Договір діє до 31 грудня останнього року строку Договору (включно).

У відповідності до пункту 4.1. Договору, щорічна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та становить суму в гривнях, що дорівнює (8,5%) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

На підставі пункту 11.6. Договору, перехід права власності на земельну ділянку, що є об`єктом оренди за цим Договором, до іншої особи, та/або зміна форми права власності земельної ділянки на іншу (приватна, комунальна, державна), та/або реорганізація (перейменування, зміна організаційно-правової форми, приєднання, поділ, виділ, перетворення тощо) юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього Договору.

Згідно з пунктом 11.7. Договору, у випадку смерті орендодавця усі права і обов`язки за цим Договором переходять до нового власника земельної ділянки, у тому числі до спадкоємця (ів), територіальної громади, держави, особи яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка, що є об`єктом оренди за цим Договором або інших осіб.

Відповідно до пункту 13.7. Договору, цей договір є укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (витяг сформований 14.04.2018 о 12:35:59), розділ «Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна» випливає таке:

реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 207;

об`єкта нерухомого майна: земельна ділянка;

кадастровий номер: :02:002:0059

опис об`єкта: площа (га): 6.158;

склад угідь: вид угіддя: рілля, площа (га): 6.158;

цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

адреса: Дніпропетровська обл., Васильківський р., с/рада. Богданівська.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_3 , державний нотаріус Васильківської державної нотаріальної контори, посвідчила, що на підставі заповіту, посвідченого Богданівською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області від 24.09.2007 за реєстром №45, спадкоємицею зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мешкає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1 .

Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельної ділянки, розміром 6,1580 га (вид угідь: рілля - 6,1583 га), кадастровий номер - :02:002:0059 цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Богданівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ДП №033315, виданого Васильківсьною РДА Васильківського району Дніпропетровської області 15.01.2003, на підставі рішення голови Васильківської РДА №523-р від 27.11.2002, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №445.

Право власності на земельну ділянку зареєстровано в ДЗК 23.05.2015 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №25718863 від 11.04.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 207.

Земельна ділянка має такий опис меж: від А до Б - землі Богданівської сільської ради, від Б до А - землі власників паїв.

Відомості про обмеження у використання земельної ділянки, встановлені Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 07.10.2013 №1051, не зареєстровані, згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 018, виданого відділом у Васильківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 05.03.2018.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права станом на 07.11.2018 випливає таке:

розділ «Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна»:

реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 207;

об`єкта нерухомого майна: земельна ділянка;

кадастровий номер: :02:002:0059

опис об`єкта: площа (га): 6.158;

склад угідь: вид угіддя: рілля, площа (га): 6.158;

цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

адреса: Дніпропетровська обл., Васильківський р., с/рада. Богданівська;

розділ «Актуальна інформація про право власності»:

номер запису про право власності: 28781059;

дата, час державної реєстрації: 06.11.2018 16:05:13;

державний реєстратор: Гордієнко І.В., Васильківська державна нотаріальна контора, Васильківський районний нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.;

підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: ННМ 256198, №3162, виданий 06.11.2018, видавник: Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області;

підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43899472 від 07.11.2018 09:28:16, Гордієнко І.В., Васильківська державна нотаріальна контора, Васильківський районний нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.;

форма власності: приватна.

01.06.2023 між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ«ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО» (орендар) укладено додаткову угоду до договору оренди землі №ZRN-VSA-2018-00112 (далі Додаткова угода) про наступне.

Згідно з пунктом 1 Додаткової угоди, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 06.11.2018, після смерті ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, яка є об`єктом оренди за Договором, у порядку спадкування перейшло до іншої особи, сторони досягли згоди щодо заміни сторони орендодавця за Договором №ZRN-VSA-2018-00112 від 01.01.2018 новим власником земельної ділянки ОСОБА_1 .

У відповідності до пункту 1.1. Додаткової угоди, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Богданівської сільської ради Синельниківського (історична назва Васильківський) району Дніпропетровської області.

На підставі пункту 2.1. Додаткової угоди, в оренду передається земельна ділянка (кадастровий №:02:002:0059), загальною площею 6,158 га, у тому числі за складом угідь: рілля 6,158 га.

Згідно з пунктом 2.2. Додаткової угоди, земельна ділянка, шо є об`єктом оренди за цим Договором, належить орендодавцю на праві приватної власності, що посвідчується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого 06.11.2018 державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Гордієнко І.В., спадкова справа №242/18 зареєстровано в реєстрі №3162, номер запису про право власності 28781059.

26.07.2023 ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення №653583-24/04-81, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2022 рік у розмірі 7451,43 грн.

03.10.2023 позивачем подано скаргу на оскаржуване податкове повідомлення-рішення за вих. №1/03/20/2023 до ДПС України.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 20.11.2023 №34505/6/99-00-06-01-03-06 залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 26.07.2023 №653583-24/04-81, а скаргу без задоволення.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 26.07.2023 №653583-24/04-81 протиправним, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 170.14.1. пункту 170.14 статті 170 ПК України для платників податку - власників, орендарів, користувачів на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь, не переданих такими особами в оренду (суборенду), емфітевзис або інше користування на підставі договорів, укладених та зареєстрованих відповідно до законодавства, загальне мінімальне податкове зобов`язання визначається контролюючим органом.

Згідно з підпунктом 170.14.2. пункту 170.14 статті 170 ПК України, у разі передачі таких земельних ділянок в оренду (суборенду), емфітевзис або інше користування на підставі договорів, укладених та зареєстрованих відповідно до законодавства, їх розмір враховується при визначенні загального мінімального податкового зобов`язання орендарів, користувачів на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) таких земельних ділянок у порядку, встановленому цим Кодексом.

У підпункті 170.14.3 пункту 170.14 статті 170 ПК України встановлено, що визначення загального мінімального податкового зобов`язання фізичним особам здійснюється контролюючими органами за податковою адресою таких осіб.

Мінімальне податкове зобов`язання обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру та/або на підставі оригіналів чи належним чином засвідчених копій відповідних документів платника податків, зокрема документів, що підтверджують право власності/користування.

При обчисленні мінімального податкового зобов`язання нормативна грошова оцінка земельних ділянок застосовується контролюючими органами з урахуванням вимог, встановлених пунктом 271.2 статті 271 цього Кодексу.

У разі державної реєстрації платника податку фізичною особою - підприємцем загальне мінімальне податкове зобов`язання за земельні ділянки, віднесені до сільськогосподарських угідь, які використовуються таким підприємцем для провадження господарського діяльності, розраховується таким платником у порядку, визначеному пунктом 177.14 статті 177 та статтею 297-1 цього Кодексу, з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулася державна реєстрація фізичної особи - підприємця.

Податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку про сплату річного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, на суму позитивного значення різниці між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та сумою сплачених протягом податкового (звітного) року податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, пов`язаних з виробництвом та реалізацією власної сільськогосподарської продукції та/або з власністю та/або користуванням (орендою, суборендою, емфітевзисом, постійним користуванням) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь (далі у цьому пункті - загальна сума сплачених податків, зборів, платежів), надсилається (вручається) платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, наступного за звітним.

Позитивне значення різниці між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків, зборів, платежів є частиною зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що загальне мінімальне податкове зобов`язання визначається контролюючим органом власникам земельних ділянок віднесених до сільськогосподарських угідь лише в тому разі, коли такі земельні ділянки не передані власниками в оренду чи інше користування.

Відповідно до частини 1 статті 148-1 Земельного кодексу України (далі ЗК України), до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 06.11.2018 набула право власності в порядку спадкування на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0059, площею 6,158 га, розташованої на території Богданівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, яка з 01.01.2018 перебувала в оренді ТОВ «ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО» (орендар) на підставі Договору оренди землі №ZRN-VSA-2018-00112 строком на 7 років.

Згідно з пунктом 11.7. Договору оренди землі №ZRN-VSA-2018-00112 від 01.01.2018, у випадку смерті орендодавця усі права і обов`язки за цим Договором переходять до нового власника земельної ділянки, у тому числі до спадкоємця (ів), територіальної громади, держави, особи яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка, що є об`єктом оренди за цим Договором або інших осіб.

Таким чином, на підставі частини 1 статті 148-1 ЗК України та пункту 11.7. Договору оренди землі №ZRN-VSA-2018-00112 від 01.01.2018, до позивача перейшли права та обов`язки сторони орендодавця за Договором оренди землі, укладеним з ТОВ «ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО» строком на 7 років.

Отже, станом на 2022 рік платником мінімального податкового зобов`язання за земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0059, площею 6,158 га, розташованої на території Богданівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області мав бути орендар - ТОВ «ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО».

Укладення 01.06.2023 між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО» (орендар) додаткової угоди до договору оренди землі №ZRN-VSA-2018-00112 від 01.01.2018 не свідчить про те, що право оренди вказаної земельної ділянки виникло лише в 2023 році, а підтверджує ту обставину, що з часу набуття позивачкою права власності на земельну ділянку (06.11.2018) ОСОБА_1 є орендодавцем земельної ділянки, а ТОВ «ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО» - орендарем.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що у 2022 році, тобто у податковому періоді, за який позивачці нараховано суму податкового зобов`язання, належна позивачці на праві власності ділянка, перебувала в оренді ТОВ «ВАСИЛЬКІВСЬКЕ-АГРО».

З цих підстав, колегія суддів вважає неправомірним нарахування позивачці земельного податку (мінімального податкового зобов`язання у 2022 році) у спірному випадку.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко