Справа № 521/12995/24
Суддя: Ярема Х. С.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025

Справа № 521/12995/24

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого суддя Ярема Х.С., розглянув у спрощеному позовному провадженні (без виклику сторін) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1) Головного управління Національної поліції в Одеській області, 2) інспектора 2 взводу 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Тодоріка Максима Володимировича

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

19.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області та до інспектора 2 взводу 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Тодоріка Максима Володимировича

Позивач просить суд:

- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕПА №2765391 від 06.08.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та закрити справу за відсутністю складу правопорушення.

25.09.2024 відкрито спрощене провадження без виклику сторін.

Позивач звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що 06.08.2024 його притягнули до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП, а саме водій керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування строком на 1 рік на підставі рішення суду від 23.05.2024, чим порушив п.2.1а ПДР. Позивач вважає постанову винесене з порушеннями, оскільки: не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фіксацію порушення; об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зазначені в оскаржуваній постанові обставини не відображають обставини справи; обставини, які зазначені в постанові, є безпідставними та не обґрунтованими; поліцейським не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме позивачем порушення ПДР; не містить відомостей про порядок її оскарження; у вину ставить порушення п.2.1а ПДР, яка встановлює обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а тому спірна постанова містить посилання на пункт ПДР України, якого позивач не порушував та за порушення якого не передбачена відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП.

Відзив на позов не подано.

Судом встановлено такі обставини справи.

06.08.2024 постановою серії ЕНА №2765391, складеною інспектором 2 взводу 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Тодорікою М.В., ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП, а саме: 06.08.2024 в м. Одесі, вул. Бугаївська, 54/1, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21063 н/з НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування строком на 1 рік згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2024, чим порушив п.2.1а ПДР. Накладено штраф 20 400 грн.

Висновки суду.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (20 400 грн.).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.1.а ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Тобто, застосування до особи адміністративного стягнення чи кримінального покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, автоматично призводить до відсутності у водія права на керування транспортними засобами на визначений термін.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Отже, позбавлення особи права керування транспортним засобом, є свідченням відсутності у особи відповідного посвідченням водія транспортного засобу, незважаючи на те, що фактично таке посвідчення може й залишатися у водія до його вилучення у передбаченому законом порядку.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2024 (справа №522/5590/24) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постанова суду ОСОБА_1 не оскаржувалась.

Згідно з ст. 283 КУпАП, Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Оскаржувана постанова містить посилання як на пункт ПДР України (2.1а) вимоги якого порушені та посилання на ч.4 ст. 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Розмір штрафу відповідає, передбаченими статтею санкціями.

При цьому необхідність зазначати у постанові дані про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, ст. 283 КУпАП не передбачено.

Згідно з ст. 285 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Тобто, наявність підпису особи, яка притягується до відповідальності, про отримання такої постанови, є свідченням того, що постанова оголошена цій особі.

Отже, підпис ОСОБА_1 на оскаржуваній постанові свідчить, що постанову йому було оголошено інспектором поліції.

Щодо решти недоліків фіксації правопорушення, на які позивач посилається, як на підставу скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, то ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.?

У той же час, Великою Палатою Верховного Суду у п. 47 постанови від 25.06.20 у справі № 520/2261/19 зроблено висновок, що обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких грунтуються його вимоги.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.10.2024 у справі № 120/12494/23 зазначив, що судовий розгляд відповідно до положень КАС України охоплює собою більшість гарантій учасників публічно-правових відносин, зокрема, в аспекті змагальності, рівності та офіційного з`ясування обставин справи, а тому формальні недоліки фіксації правопорушення, за загальним правилом, не можуть бути підставою для скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень та звільнення правопорушника від відповідальності, передбаченої законом та спрямованої на захист важливого суспільного інтересу, а тому формальні недоліки під час фіксації правопорушення, за загальним правилом, не можуть бути підставою для скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень та звільнення правопорушника від відповідальності, передбаченої законом та спрямованої на захист важливого суспільного інтересу.

Отже, формальні недоліки фіксації правопорушення не можуть бути підставою для скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень та звільнення правопорушника від відповідальності, передбаченої законом та спрямованої на захист важливого суспільного інтересу.

Також суд звертає увагу, що інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення. Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача - інспектора 2 взводу 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Тодоріка М.В. є окремою підставою для відмови в позові до цього відповідача.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята відповідно до вимог закону, а порушень норм чинного законодавства під час її винесення судом не встановлено, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 242-246, 262, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ярема Х.С.