Справа № 620/11816/23
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О.,

Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі № 620/11816/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» у розмірі 2000,00 грн після;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити спірну допомогу з 09.02.2023.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у нарахуванні та виплати ОСОБА_1 з 09.02.2023 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 09.02.2023 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн.

У червні 2024 року позивач звернувся до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, із заявою, в якій просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі № 620/11816/23;

зобов`язати суб`єкта владних повноважень (боржника) - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у місячний строк з дня набрання чинності ухвали суду повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду 01.11.2023 у справі № 620/11816/23.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував висновків окремої ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 у справі № 620/11621/23 та складові пенсії позивача.

Апелянт зазначає, що відповідач під час перерахунку пенсії на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду 01.11.2023 у цій справі безпідставно нарахував пенсію за довідкою від 17.12.2020 з посадовим окладом 4510,00 грн, а також обмежив виплату пенсії максимальним розміром.

Апелянт стверджує, що на виконання рішення від 01.11.2023 у справі № 620/11816/23 згідно з перерахунками пенсії від 14.11.2023 і від 28.05.2024 розмір пенсії не змінився і визнається відповідачем в сумі 21466,18 грн.

На переконання апелянта, суд в оскаржуваній ухвалі від 20.09.2024 розглянув по суті повідомлення відповідача про результати виконання рішення суду від 01.11.2023 без фактичного виконання.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі № 620/11816/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 620/11816/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у нарахуванні та виплати ОСОБА_1 з 09.02.2023 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 09.02.2023 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн.

Вказане рішення суду набрало законної сили 01 грудня 2023 року.

22 лютого 2024 року судом першої інстанції видано виконавчий лист у цій справі.

Постановою державного виконавця від 19 березня 2024 року відкрито виконавче провадження № 74491579 з виконання вказаного виконавчого документу.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у листі від 21.03.2024 № 2500-0306-5/20827, адресованому відділу примусового виконання рішень, повідомлено, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 620/11816/23 виконано. З 09 лютого 2023 року доплата на виконання вказаного рішення суду відсутня, оскільки з 01 лютого 2020 року на виконання рішення суду Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року у справі № 620/7197/23 пенсія позивачу нарахована в розмірі 21466,18 грн. З 01.03.2024 пенсія ОСОБА_1 виплачується в розмірі 23610,00 грн. Зобов`язань щодо виплати пенсії в розмірі, що перевищує максимальний розмір, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 620/11816/23 на Головне управління не покладено.

Позивач, вважаючи, що відповідач належним чином не виконав судове рішення, звернувся до суду із заявою в порядку судового контролю про виконання судового рішення відповідно до ст. 383 КАС України.

У заяві позивач зазначив, що невиконання судового рішення від 01.11.2023 полягає у тому, що 14.11.2023 відповідачем при перерахунку пенсії застосовано довідку про грошове забезпечення станом на 01.01.2022 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 у справі № 620/7197/23 (з посадовим окладом 5810,00 грн), а 27.11.2023 перераховано пенсію за довідкою про грошове забезпечення станом на 01.04.2019 (з посадовим окладом 4510,00 грн). На думку позивача, вказані дії відповідача призвели до того, що розмір пенсії не змінився.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу від 20 вересня 2024 року про відмову у задоволенні заяви позивача, дійшов висновку про те, що уповноваженим органом виконано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі № 620/11816/23.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з 09.02.2023 позивачу на виконання вказаного рішення суду відповідачем проведено відповідний перерахунок та нараховано 2000 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 82 зворот). Отже, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі № 620/11816/23 виконано відповідачем, в межах покладених судом зобов`язань. За таких обставин, відсутні підстави для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області при виконанні рішення суду від 01.11.2023 у справі № 620/11816/23.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтями 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Положеннями статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, вказана процесуальна норма спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності.

Суд першої інстанції, залишаючи заяву позивача без задоволення, дійшов висновку про виконання відповідачем рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі № 620/11816/23.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на проведеному відповідачем у грудні 2023 року перерахунку пенсії позивача з 09 лютого 2023 року (а.с. 82 зворот), у якому міститься щомісячна доплата 2000,00 грн відповідно до постанови КМУ № 713 від 14.07.2021.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у листі від 21.03.2024 № 2500-0306-5/20827, адресованому відділу примусового виконання рішень, повідомило, що з 09 лютого 2023 року доплата на виконання вказаного рішення суду відсутня, оскільки з 01 лютого 2020 року на виконання рішення суду Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року у справі № 620/7197/23 пенсія позивачу нарахована в розмірі 21466,18 грн.

Окрім того, станом на час постановлення оскаржуваної ухвали, у матеріалах справи відсутній розрахунок нарахованої позивачу доплати до пенсії - 2000,00 грн, починаючи з 09 лютого 2023 року, та докази про виплату такої доплати або про неможливість виплатити заборгованість, як визначено рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 620/11816/23 (зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити доплату з 09.02.2023).

Також колегія суддів встановила, що постановою державного виконавця від 13 вересня 2024 року (додана апелянтом до матеріалів апеляційної скарги) у виконавчому провадженні № 74491579 на відповідача накладено штраф у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 620/11816/23 без поважних причин.

Отже, станом на час постановлення судом оскаржуваної ухвали, матеріали справи не містили повних відомостей та належних доказів щодо вчинення відповідачем належних дій щодо виконання судового рішення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що після постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали від 20 вересня 2024 року, до суду першої інстанції 23 вересня 2024 року від відповідача надійшли пояснення на заяву, подану в порядку ст. 383 КАС України.

У цих поясненнях відповідач зазначив, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 620/11816/23 позивачу нараховано та виплачено з 09 лютого 2023 року щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. Різниця пенсії на виконання вказаного рішення суду за період з 01 лютого 2023 року по 30 квітня 2024 року складає 17494,40 грн. Виплата зазначеної суми буде проведена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. З 01 жовтня 2024 року пенсія позивачу буде виплачуватися на виконання рішення суду в розмірі 36775,31 грн.

До вказаних пояснень відповідач додав перерахунки пенсії з 01 лютого 2023 року, 01 березня 2023 року, з 01 березня 2024 року, у яких міститься щомісячна доплата 2000,00 грн відповідно до постанови КМУ № 713 від 14.07.202, та розрахунок на доплату пенсії із нарахуванням заборгованості (а.с.127-218).

На переконання колегія суддів, наведене свідчить про вчинення відповідачем належних дій щодо виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі № 620/11816/23, в межах покладених судом зобов`язань, тому відсутні підстави для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області при виконання вказаного рішення суду.

Слід зауважити, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийняв правильне судове рішення про відмову у задоволенні заяви позивача, проте, станом на час вирішення заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України, неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, та дійшов передчасного висновку про виконання відповідачем рішення суду. Тому, рішення суду першої інстанції у мотивувальній частині підлягає зміні, у решті - залишенню без змін.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, тому остання підлягає задоволенню частково.

Доводи апелянта про те, що відповідач під час виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі № 620/11816/23 безпідставно врахував посадовий оклад в розмірі 4510,00 грн, який визначений у довідці від 17.12.2020, колегія суддів не враховує, оскільки питання щодо визначення посадового окладу не входить до предмету судового контролю у цій справі.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з частиною першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною четвертою ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви позивача, водночас вважає необхідним змінити вказане судове рішення у мотивувальній частині, зазначивши, що підставами для відмови у задоволенні заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України, є доводи, викладені у цій постанові апеляційного адміністративного суду. У решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року - задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року, зазначивши, що підставами для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, є доводи, викладені у цій постанові Шостого апеляційного адміністративного суду.

У решті ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна