Справа № 480/3812/24
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2025 року м. Суми Справа № 480/3812/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
судді Сидорука А.І.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області,
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін. Процесуальні дії суду. Заяви сторін.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем з 01.03.2024 пенсія виплачується з обмеженням максимальним розміром, внаслідок чого позивач не отримує пенсію у належному розмірі. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
13.05.2024 судом було відкрито провадження у справі, про що постановлено ухвалу.
Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, правом подання відзиву не скористався. Тому суд, на підставі норми ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Встановлені судом фактичні обставини.
Висновки суду та їх мотиви.
Приписом ст. 7 ЗУ ''Про державний бюджет на 2023 рік'' розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2023 встановлено 2093 грн.
Нормою ст. 7 ЗУ ''Про державний бюджет на 2024 рік'' розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2024 встановлено 2361 грн.
Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позивачу з 01.03.2023, в тому числі з 01.01.2024 та 01.03.2024, було обмежено пенсію максимальним розміром, який дорівнює 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Положення статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачає, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.
Згідно із пунктом другим резолютивної частини вказаного Рішення, зокрема, ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі № 2262-ХІІ.
Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, у ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.
Суд зазначає, що внесені вказаним законом зміни до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Суд звертає увагу, що однорідні/тотожні обмеження розміру пенсії, були передбачені двома нормативно-правовими актами: ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.11.2011 та ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ від 09.04.1992.
Разом з тим, ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи є чинною та неконституційною не визнавалася.
Натомість, як вже зазначалось, ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ була визнана такою, що не відповідає Конституції України - тобто неконституційною.
Відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, які передбачали обмеження розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами та які визнані неконституційними були внесені підпунктом 8 пункту 6 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 року.
Враховуючи те, що вказані положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, 20.12.2016 визнані неконституційними, застосування відповідачем до спірних правовідносин статті 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 щодо обмеження розміру пенсії позивача, є протиправними.
При цьому, зазначення в постановах КМУ № 713, № 118, № 168 та № 185 встановлення доплати та підвищення пенсій у межах максимального розміру, визначеного законом, жодним чином не впливають на вказані правовідносини, оскільки застосування таких положень закону є неправомірним.
Отже, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо застосування з 01.03.2023, в тому числі з 01.01.2024 та 01.03.2024, обмежень максимального розміру пенсії позивача при її виплаті не відповідають критеріям правомірності, встановленим нормою ч. 2 ст. 2 КАС України.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, суд виходить за межі позовних вимог та частково задовольняє позовні вимоги, а саме визнає протиправними дій відповідача та зобов`язує його виплатити з 01.03.2023, в тому числі з 01.01.2024 та 01.03.2024, позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
Тому суд дійшов висновку про відмову в іншій частині позовних вимог, оскільки вказані вимоги є необґрунтованими.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спрі виник внаслідок неправомірних дій відповідача, суд на підставі норми ч. 8 ст. 139 КАС України стягує з відповідача судовий збір у повному обсязі в сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо виплати ОСОБА_1 з 01.03.2023, в тому числі з 01.01.2024 та 01.03.2024, пенсії з обмеженням максимального розміру.
4. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - відмовити.
6. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено та підписано суддею 22.01.2025.

Суддя А.І. Сидорук