Справа № 160/13122/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/13122/24
(суддя Кадникова Г.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року у справі №160/13122/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 травня 2024 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області згідно з яким просить:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) повідомити суму нарахованої та не виплаченої пенсії згідно з рішенням суду від 28 червня 2023 року у справі №160/2533/23;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягали виплаті його батьку ОСОБА_2 , яка була нарахована на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року у справі №160/2533/23, і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю;

- зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії померлого батька ОСОБА_2 , яка була нарахована на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року у справі №160/2533/23, і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , а позивач, як член сім`ї померлого звернувся до відповідача з заявою про виплату йому пенсії, яка була недоотримана його батьком. На своє звернення він отримав відповідь, у якому відповідач відмовив у виплаті таких сум пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 в силу положень статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті його батьку ОСОБА_2 , і які залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю. При цьому, суд першої інстанції зробив висновок про те, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача повідомити суму нарахованої та не виплаченої пенсії померлого батька ОСОБА_2 згідно з рішенням суду від 28 червня 2023 року по справі №160/2533/23 відповідно до ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», зважаючи на те, що судом встановлено протиправність дій пенсійного органу щодо відмови у проведенні такого перерахунку пенсії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що питання щодо отримання заборгованості за рішеннями суду від 28.06.2023 року у справі №160/2533/23 в сумі 30000 грн позивач повинен був вирішити в судовому порядку шляхом заміни відповідної сторони правонаступником.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що померлий батько позивача ОСОБА_2 перебувавав на обліку у відповідача і отримував пенсію за вислугу років у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.06.2023 року у справі №160/2533/23 позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області задоволено, ухвалено:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо припинення виплати ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року №713;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести ОСОБА_2 нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713 у розмірі 2000 гривень, починаючи з місяця припинення такої доплати, з урахуванням здійснених виплат.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 видане Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с.8).

ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.22).

Згідно з довідкою №18 від 15.01.2024 ОСОБА_1 здійснював догляд та постійно проживав разом з батьком ОСОБА_2 (а.с.9).

05.02.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату нарахованої та не виплаченої пенсії згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.06.2023 у справі №160/2533/23 (а.с.27-28).

13.03.2024 відповідач листом №15358-6421/С-01/8-0400/24 повідомив позивача, що відповідно до статті 61 Закону №2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Відповідачем також вказано, що питання щодо отримання заборгованості за рішеннями суду у справі №160/2533/23 позивач має право вирішити в судовому порядку (а.с.23).

30.03.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо розміру суми доплати невиплаченої пенсії згідно з рішенням суду від 28.06.2023 року по справі №160/2533/23 (а.с.14-15).

30.04.2024 відповідач листом №26332-16243/С-01/8-0400/24 повідомив позивача, що не має законних підстав надавати інформацію, що містяться в базах даних, за померлу особу. Відповідачем також вказано, що питання щодо отримання заборгованості за рішеннями суду по справі №160/2533/23 позивач має право вирішити в судовому порядку (а.с.12-13).

Правомірність дій відповідача щодо не виплати позивачу нарахованої на виконання судового рішення у справі №160/2533/23 померлому ОСОБА_2 пенсії є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За приписами частини 3 цієї статті зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі № 200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що « у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 05.02.2024 (не пізніше 6 місяців після смерті батька) звернувся до пенсійного органу із заявою про отримання пенсії батька, що нарахована, але невиплачена на час смерті останнього.

Таким чином, позивач дотримався умов, які визначені статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позивач, в силу положень статті 61 Закону №2262-ХІІ, має право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті його батьку, і які залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

При цьому, доводи відповідача про те, що позивач повинен був вирішити спір в судовому порядку шляхом заміни відповідної сторони правонаступником є безпідставними, оскільки правовідносини щодо виплати суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися недоодержаними у зв`язку з її смертю, є відмінними від правовідносин, які виникають у ході виконання судових рішень.

Стаття 61 Закону №2262-ХІІ прямо зобов`язує відповідача виплатити недоодержану пенсіонером пенсію у зв`язку з його смертю, особам, які належать до кола осіб, визначених цією ж статтею та які звернулись за такою виплатою не пізніше 6 місяців з дня смерті пенсіонера.

Те, що недоодержана пенсія нарахована на виконання судового рішення, не змінює її правову природу.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року у справі №160/13122/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 21 січня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова