Справа № 152/1809/24
Суддя: Войнаровський І. В.
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/1809/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 січня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Войнаровського І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

у с т а н о в и в :

27 грудня 2024 року позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом.

В обґрунтування позову зазначив, що 23 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку йому було вручено постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 від 11 грудня 2024 року за № 9650 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, та накладення штрафу в розмірі 17000 грн. З постанови вбачається, що ОСОБА_1 нібито не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 годину 19 листопада 2024 року для уточнення персональних даних та проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. В постанові також зазначено, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки повістка, яку було направлено за адресою: АДРЕСА_1 , - йому вручена не була. Позивач вважає, що дана постанова прийнята з грубим порушенням вимог діючого законодавства та викладені у ній обставини не відповідають дійсності. Зазначає, що згідно з даними військово - облікового документу із застосунку «Резерв+» військово-облікові дані оновлено вчасно, а адресою проживання зазначено АДРЕСА_2 . У постанові висновок про те, що позивач умисно не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 годину 19 листопада 2024 року являється хибним. Вважає, що необхідну інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів законодавством зобов`язано отримувати районні ТЦК та СП від уповноважених органів та з реєстрів, до яких вони мають доступ в електронному вигляді, не викликаючи при цьому до відділів самих військовозобов`язаних. Вказує, що має право на відстрочку від мобілізації та не порушував діючого законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а тому в даному випадку відсутня сама подія інкримінованого йому правопорушення. При цьому, зазначає, що копія протоколу про нібито вчинення правопорушення йому не вручалася, а в саму постанову занесено неправдиві відомості. Позивач з`являвся 11 грудня 2024 року та надав документи як про свою інвалідність, так і про те, що за станом здоров`я часто хворіє. Однак, з невідомих йому причин відповідальна особа такі документи до справи не долучила, відомості щодо нібито його неявки перекрутила, грубо порушивши в такий спосіб його право на захист. Особою ІНФОРМАЦІЯ_2 при складанні відносно протоколу, документу, який би підтверджував надання їй такого права, йому пред`явлено не було, а постанова винесена не керівником, а іншою особою. Вважає, що постанова тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 від 11 грудня 2024 року за № 9650 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, та накладення штрафу в розмірі 17000 грн являється протиправною та підлягає скасуванню. Позивач просить постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 від 11 грудня 2024 року за № 9650 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, та накладення штрафу в розмірі 17000 грн визнати протиправною та скасувати, та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача судові витрати, пов`язані із розглядом справи.

Ухвалою суду від 27 грудня 2024 року прийняти до розгляду цю позовну заяву та відкрити провадження у справі. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду. Розгляд адміністративної справи постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті без виклику сторін призначено на 06 січня 2025 року (а.с.20).

06 січня 2025 року розгляд адміністративної справи відкладено на 24 січня 2025 року, у зв`язку перебування головуючого судді у відпустці (а.с.23).

Сторони належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. При цьому, 10 січня 2025 року від відповідача до суду найшов відзив на позову заяву, в якому він вважає вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними, позов не визнає повністю, позовні вимоги заперечує. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ №154 від 23.02.2022, є органом військового управління, що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. 06.11.2024 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 було направлено рекомендованим листом (поштовим відправленням) повістку, яка була сформована автоматично системою ЄДРВП, про виклик на 09 годину 00 хвилин 19.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, визначення призначення на воєнний час (особливий період) громадянину ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . В поштовому відправлені була проставлена відмітка: «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується довідкою «Про причини повернення /досилання Ф20». Таким чином, вважає, що громадянин ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як передбачено, підпунктом 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560. Оскільки у визначений в повістці термін, позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не надав підтверджуючих документів із зазначенням поважних причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не надав підтверджуючих документів із зазначенням поважних причин неявки, у зв`язку з цим, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 на позивача було подано звернення до відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області (за вих. №Е331712 від 29.11.2024) з метою доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. 01.12.2024 року о 10 годині 00 хвилин працівниками відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідач вважає, що позивача було належним чином сповіщено. Позивач перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 , 11.07.2024 року оновив свої облікові дані та зазначив адресу ( АДРЕСА_1 ) на яку було надіслано поштове відправлення з повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 годину 19.11.2024 року. В поштовому відправлені була проставлена відмітка: «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується довідкою «Про причини Повернення /досилання Ф20». Таким чином, вважає, що позивач був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як передбачено, підпунктом 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560. Позивач, будучи особою з інвалідністю ІІІ групи і вказуючи, що має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, жодного разу за весь період широкомасштабного вторгнення не скористався своїм правом на відстрочку і не оформив відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (першу відстрочку оформив з 26.12.2024 року), а тому позивач згідно даних в ЄДРВПР рахувався як такий, що підлягає призову на військову служб під час мобілізації.

Також, вказує, що позивач є військовозобов`язаний, перебуває на військовому обліку, а тому зобов`язаний дотримуватися правил військового обліку. Позивач по відношенню до військового обов`язку є військовозобов`язаним, та в свою чергу відповідно, до пункту 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 визначено, що на медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою. Таким чином, оскільки позивач у уточнив свої облікові дані та не оформив відстрочку, хоча маючи при цьому підстави як було з`ясовано, тому останньому було сформовано повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якої останній зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 у визначений в повістці термін. Виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 не обов`язково має на меті призов на військову службу під час мобілізації, чи проходження медичного огляду, це може звірка, уточнення даних, щоб визначити призначення на особливий період. Однак, згідно пункту 63 Порядку, військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вказує, що складений уповноваженою на те особою (згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з дотриманням вимог чинного законодавства. Під час складання протоколу позивачу було роз`яснено ст. 63 Конституції України його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено під особистий підпис про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 годині 30 хвилин 11 грудня 2024 року у кабінеті №25 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , будь яких заяв, клопотань додаткових пояснень від позивача не надходило, тому розгляд справи відбувся за наявними у справі документами. Тому, вважає, що позивач не прибувши за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинив порушення вимог мобілізаційного законодавства. Таким чином, оскаржувана постанова винесена згідно норм чинного законодавства. Відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви повністю, як безпідставної.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, повно та всебічно з`ясувавши усі обставини справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовної заяви, відтак, вона підлягає задоволенню, виходячи із такого.

11 грудня 2024 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 складено постанову №9650 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Згідно постанови, 06.11.2024 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 було направлено рекомендованим листом (поштовим відправленням) повістку, яка була сформована автоматично системою ЄДРВП, про виклик на 09 годину 00 хвилин 19.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, визначення призначення на воєнний час (особливий період) громадянину ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . В поштовому відправлені була проставлена відмітка: «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується довідкою «Про причини повернення /досилання Ф20». Таким чином, громадянин ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як передбачено, підпунктом 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560. Однак, у визначений в повістці термін, позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджуючих документів із зазначенням поважних причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не надав. Таким чином, спричинив порушення ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку (громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені у повістці). В зв`язку з цим, на позивача було подано звернення до відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області (за вих. №Е331712 від 29.11.2024) з метою доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. 01.12.2024 року о 10 годині 00 хвилині працівниками відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області громадянка ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, позивач повідомленим про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення належним чином (а.с.7-8).

Згідно з копією паспорта, позивач з 11 серпня 2017 року по 24 вересня 2018 року був зареєстрований по АДРЕСА_1 . З 24 серпня 2018 року позивач зареєстрований по АДРЕСА_2 (а.с.9).

Відповідно до скріншоту з електронної бази «Резерв+» наданого позивачем від 11 грудня 2024 року, облікові і персональні дані уточнені вчасно 05 грудня 2024 року. Адреса проживання вказана: АДРЕСА_2 (а.с.11).

Згідно з копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №809763 від 21 червня 2024 року, позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи (а.с.12).

Відповідно до скріншоту з електронної бази «Резерв+» наданого відповідачем від 11 липня 2024 року, адреса проживання позивача вказана: АДРЕСА_1 (а.с.37).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пунктом 3 ч.10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Постановою від 16 травня 2024 р. № 560Уряд затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, згідно якого належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про військовий облік і військову службу» військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військово-зобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - це інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» основним завданням Реєстру є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України.

Згідно з ч. 8 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи Служби зовнішньої розвідки України та розвідувального органу Міністерства оборони України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема: місце проживання та місце перебування; відомості про сімейний стан особи та членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), а також дітей); відомості про зайнятість (код ЄДРПОУ та місцезнаходження підприємства, установи, організації, місце роботи, посада, стаж роботи).

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» передбачено, що для формування бази даних Реєстру Центральна виборча комісія, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, подають шляхом електронної взаємодії Держателю Реєстру відомості, передбачені статтею 7 цього Закону, стосовно усіх громадян України віком від 18 до 60 років. До Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Відповідно до абзацу 11 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно із ч. 7 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

В даній справі судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно. Позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 24 вересня 2018 року, при цьому, як вбачається з матеріалів справи, про що зокрема зазначено в оскаржуваній постанові №9650 від 11.12.2024 року, повістка направлялася позивачу на адресу: АДРЕСА_1 , тобто не за місцем його реєстрації і тому підстави відповідальності позивача за неявку по повістці направлену не на його адресу відсутні.

Таким чином, позивач не був повідомлений про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_2 у спосіб, як того вимагає чинне законодавство України. При цьому, інформація щодо зареєстрованого місця проживання позивача у відповідача була. Тому, перекладати негативні наслідки в цьому випадку на ОСОБА_1 і притягати його до адміністративної відповідальності за неявку по повістці, яка була направлена не за його місцем реєстрації та проживання - неможливо.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами, які б обґрунтовано стверджували на наявність адміністративного правопорушення, беручи до уваги положення КАС України про необхідність суб`єктом владних повноважень доводити правомірність своїх дій, а також не доведено відповідачем правомірність винесення постанови відносно позивача, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

У зв`язку із задоволенням позову, за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача належить стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 9, 77, 78, 139, 242-246, 286 КАС України,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 від 11 грудня 2024 року за № 9650 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, та накладення штрафу в розмірі 17 000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп..

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Войнаровський