Справа № 396/2299/24
Суддя: Русіна А. А.
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/2299/24
Провадження № 2-а/396/2/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Новікової Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області в залі суду справу № 396/2299/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Грейніс Владислав Олександрович до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа: поліцейський Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, рядовий поліції Ковнір Вячеслав Іванович про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Грейніс В.О. звернувся до суду з вищевказаним позовом до ГУНП в Кіровоградській області, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.11.2024 року поліцейським Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській областівинесено постанову, якою визнано позивача винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Представник позивача просить скасувати постанову серії ЕНА №3472581 від 14.11.2024 року про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу, за не пред`явлення водієм на вимогу поліцейського посвідчення водія на право керування транспортним засобом, реєстраційного документу на ТЗ та полісу обов`язкового страхування, чим порушив п.2.4а ПДР.

Вважає постанову незаконною, так як дії поліцейського не узгоджуються з вимогами ПДР України, закону «Про дорожній рух», закону раїни «Про національну поліцію» та вимогам КУпАП. Інкриміноване правопорушення позивач не вчиняв, жодних адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 не складалося та позивачу відповідно не відомо про місце і час їх складання та обставини їх складання. Матеріали розглянутої поліцейським справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів вчинення саме позивачем у справі інкримінованого проступку. Дане правопорушення позивач не вчиняв, тому не може нести юридичну відповідальність. Крім того, працівником поліції при розгляді адміністративної справи порушено права та законні інтереси позивача, передбачені ст. 268 КУпАП. У зв`язку з чим просить скасувати вищевказану постанову з одночасним закриття провадження відносно позивача у справі.

12.12.2024 року постановлено ухвалу суду про залишення позову без руху.

Ухвалою від 16.12.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Поновлено позивачу строк на звернення з даним адміністративним позовом до суду.

27.12.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшов відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та просить відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Вважає, що оскаржувана постанова складена у межах повноважень, у спосіб та на підставі закону.

16.01.2025 року представником відповідача подано до суду DVD-диск із відеозаписом вчиненого правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст.262КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст.229КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови ЕНА №3472581 від 14.11.2024 про накладення адміністративного стягнення в сумі 425,00 гривень, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, за наступних обстави: 14.11.2024 року о 02.33 год. ОСОБА_1 в м. Новоукраїнка по вул. Павлівська,89, керував транспортним засобом та під час перевірки не пред`явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс, чим порушив п 2.4.а ПДР, і тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. За результатом розгляду справи застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн (а.с.8).

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано до справи відеозапис оптичний диск DVD- диск із відеозаписами вчиненоно правопорушення ОСОБА_1 ..

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Обов`язок водія мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського посвідчення водія передбачено пп.2.1, 2.4 ПДР України.

Згідно із п.2.4 а) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Отже, не пред`явлення водієм на вимогу поліцейського посвідчення водія на право керування транспортним засобом, становить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП, а адміністративна відповідальність за таке правопорушення може бути застосована саме до водія транспортного засобу, тобто до особи, яка здійснює керування ним.

Таким чином, основною ознакою, за якою визначається об`єктивна сторона даного правопорушення та за якою особу можна притягнути до адміністративної відповідальності є саме керування такою особою транспортним засобом.

Відповідно до положень ст. 15 ЗУ "Про дорожній рух" кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано, зокрема, автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З оглянутих матеріалів відеофіксації наданих стороною відповідача не вбачається керування позивачем транспортним засобом. Крім того, з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , перебував на задньому сидінні автомобіля, який не мав ознак руху, відразу заперечував своє керування ТЗ та зворотного не було доведено.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. (Висновок ВС викладений у Постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Під час судового розгляду справи, відповідачам не надано суду належних та безперечних доказів в підтвердження викладених обставин в оскаржуваній постанові.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 14.02.2019 року у справі №127/163/17-а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення нею правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, є недоведеним, що є підставою в порядку ст.286 КАС України для скасування постанови від 14.11.2024 року із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 268, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3472581 від 14.11.2024 року, винесену поліцейським Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, рядовим поліції Ковніром Вячеславом Івановичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП,провадження у даній справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області.

Суддя: А. А. Русіна