Справа № 546/1257/24
Суддя: Лівер І. В.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 546/1257/24
номер провадження 2-а/546/1/25
РІШЕННЯ

іменем України

21 січня 2025 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Лівер І.В.,

з участю секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Решетилівка Полтавської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову вказує, що 26 квітня 2024 року був виключений з військового обліку військовозобов`язаних на підставі пункту 7 частини 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 26.04.2024.

16.09.2024 шостим відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення № 3335.

19.09.2024 відповідачем було винесено постанову № 3335 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. Вважає, що дана постанова винесена незаконно, без дослідження суб`єктивної сторони правопорушення та за відсутності доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення. В мотивувальній частині постанови зазначено, що позивач відмовився отримувати 23.08.2024 повістку з вимогою з`явитися ІНФОРМАЦІЯ_1 на 09:00 год 27.08.2024 з питань проходження ВЛК та у встановлений час не прибув. 16.09.2024 позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 працівниками поліції.

Зазначає, що вказане правопорушення позивач не вчиняв, оскільки знятий з військового обліку на підставі п. 7 ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Тому просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити та стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 09.12.2024 адміністративний позов був залишений без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Позивачем на поштову адресу суду було надіслано заяву на виконання вимог ухвали суду від 09.12.2024, яка надійшла до суду 24.12.2024.

Ухвалою суду від 25.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 11:00 год. 03.01.2025.

Судове засідання, яке було призначено на11:00 год. 03.01.2025 не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючої судді у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню № 0000596, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2022, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (єдиний унікальний номер справи 546/865/22, номер провадження 1-кп/546/10/24) з 27 грудня 2024 року до 11:00 год. 06 січня 2025 року. Вказане судове засідання було відкладено на 11:00 год. 21.01.2025.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання, яке було призначено на 21.01.2025 не з`явився, про розгляд справи повідомлений завчасно та належним чином. 21.01.2025 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити, до заяви долучено копію тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 26.04.2024 та копію витягу з «Резерв+».

Відповідач у судові засідання, які були призначені на 03.01.2025, 21.01.2025 не з`явився, представників не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, не подавав до суду відзиву, причини неявки суду невідомі. Крім того, будь яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Третя особа, в судові засідання, які були призначені на 03.01.2025, 21.01.2025 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, будь яких заяв чи клопотань до суду не надходило, причини неявки суду не повідомила.

Судом встановлено, що вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.04.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення полі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Як вбачається з відомостей ЄДРСР, постановою Верховного Суду від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 06 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін, а касаційну скаргу захисника Балабанова Л.К. в інтересах засудженого ОСОБА_1 без задоволення.

ОСОБА_1 відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби на підставі вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.04.2021 за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення полі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, з 06 червня 2022 року по 06 грудня 2025 року, що підтверджується довідкою про звільнення серії ПОЛ № 01465 від 05.04.2024.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 28.03.2024 подання начальника державної установи «Крюковської виправної колонії (№29)» про умовно-дострокове звільнення відносно ОСОБА_1 було задоволено. Звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , умовно - достроково від подальшого відбування основної міри покарання, призначеного йому за вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.04.2021 року за ст. 286 ч. 2 КК України на не відбутий строк, що складає 01 рік 08 місяців 08 днів з залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 2 роки.

26.04.2024 ОСОБА_1 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 було видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 . У п. 13 зазначеного посвідчення міститься відмітка «Взято на військовий облік військовозобов`язаних 6 від. ІНФОРМАЦІЯ_5 28.07.2014» та відмітка «Знято з виключенням з військового обліку військовозобов`язаних 6 від. ІНФОРМАЦІЯ_5 26.04.2024» на підставі п. 7 ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про ВО і ВС».

Згідно наданого позивачем витягу «Резерв+», який сформовано 27.12.2024, зазначено: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , категорія обліку: не військовозобов`язаний та наявна відмітка «Виключено».

16.09.2024 старшим інспектором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 головним сержантом Гайко В.М. складено стосовно ОСОБА_1 Протокол № 3335 з мотивацією, що позивач відмовився отримувати 23.08.2024 повістку з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 09:00 год 27.08.2024 з питань проходження ВЛК та у встановлений час не прибув. 16.09.2024 о 18:50 год. позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 працівниками поліції, чим порушив ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів затверджений Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. У протоколі повідомлено ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення: 19.09.2024 о 14:00 год. Вказаний протокол було отримано ОСОБА_1 особисто, про що свідчить його підпис у відповідній графі.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 № 3335 від 19.09.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. В мотивувальній частині постанови зазначено, що відмовився отримувати 23.08.2024 повістку з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 09:00 год 27.08.2024 з питань проходження ВЛК та у встановлений час не прибув. 16.09.2024 о 18:50 год. позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 працівниками поліції, чим порушив ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів затверджений Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. З 17.03.2014 року в Україні діє особливий період, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, особливий період діє по даний час. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень».

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України.

Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 було затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до підпункту 2.4 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для проходження медичного огляду та проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У період дії воєнного стану постанови ВЛК про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації дійсні протягом 1 року. Після закінчення даного строку військовозобов?язані підлягають повторному переогляду. Направлення на ВЛК може бути видане як з ініціативи начальника районного ТЦК та СП, так і за ініціативи самого військовозобов?язаного.

Згідно з пунктом 7 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції станом на 04.05.2024) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру.

18.05.2024 набув чинності Закон України № 3633-ІХ від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової мобілізації та військового обліку», яким п. 7 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключено.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які були зняті, звільнені, але не виключені з військового обліку.

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно із ч. 7 ст. 1 вказаного Закону № 2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 набув чинності Закон № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

У цій же справі позивача притягнуто до відповідальності, оскільки він відмовився отримувати 23.08.2024 повістку з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 09:00 год 27.08.2024 з питань проходження ВЛК та у встановлений час не прибув. 16.09.2024 о 18:50 год. позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 працівниками поліції, чим порушив ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів затверджений Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу.

Однак, факт вчинення вказаного правопорушення позивачем повністю спростовується зібраними у справі доказами, зокрема судом встановлено, що ОСОБА_1 26.04.2024 був знятий з виключенням з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п. 7 ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». «Виключений з військового обліку» означає, що особа втрачає статус військовозобов`язаного та на неї не поширюються обов?язки з військового обліку. Зокрема така особа не може бути призвана під час мобілізації, після виключення з обліку не зобов`язана проходити ВЛК, оновлювати облікові дані, такій особі не можна вручати повістку. Це поняття є постійним і особа не повинна знову ставати на військовий облік. Рішення про виключення з військового обліку є остаточним особа не повинна знову ставати на військовий облік, окрім випадку, коли вона робить це добровільно.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які були зняті, звільнені, але не виключені з військового обліку Оскільки ОСОБА_1 був саме виключений з військового обліку, то повторному взяттю на такий облік він не підлягає. При цьому, суд звертає увагу, що позивач був виключений з військового обліку до внесення змін та втрати чинності п. 7 ч. 6 ст. 37 вказаного закону.

Таким чином, позивач не мав обов`язку отримувати повістки, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби для поновлення на військовому обліку (ВЛК), оновлювати дані, оскільки повторне взяття на військовий облік ОСОБА_1 на підставі нових законів, який вже був виключений з обліку є дією, яка погіршує його існуюче становище, та буде обмеженням його конституційних прав і свобод.

Відповідач діяв не на підставі закону, оскаржувана постанова незаконна і має бути скасована, а провадження закрите. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги обґрунтовані, їх необхідно задовольнити в повному обсязі.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір судового збору, який підлягає застосуванню у даній справі складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2025 році становить 605,60 грн.

Оскільки позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн., наявні підстави для стягнення із відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 77, 205, 241-246, 286, 268-271 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову № 3335 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 19.09.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн., провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ;

Третя особа начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя І.В. Лівер