Справа № 737/1062/24
Суддя: Рубаненко Н. Ю.
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 737/1062/24
Провадження № 2-а/737/1/25
РІШЕННЯ

іменем України

24 січня 2025 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н. Ю., за участі секретаря Решітько А. Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3553495 від 26.11.2024.

В обґрунтування позову зазначає, що 26.11.2024 о 19 год 14 хв в смт Куликівка Чернігівського району по вул. Миру він керував транспортним засобом ЗАЗ «Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , з увімкненими фарами ближнього світла у темну пору доби. В зустрічному напрямку проїхав автомобіль патрульної поліції. Через декілька хвилин він зупинився і до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції, працівники поліції повідомили, що він їхав без ввімкненого ближнього світла фар. ОСОБА_1 з цим не погодився, попросив, щоб показали відеозапис, але йому в цьому було відмовлено. Після чого працівники поліції винесли постанову про адміністративне правопорушення. Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення ним правил дорожнього руху відповідачем надано не було. Відтак, вважає, що вчинення ним адміністративного правопорушення не підтверджується.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ст. сержанта поліції Камінського Р. В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3553495 від 26.11.2024 про притягнення, його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 510,00 грн.

Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 11.12.2024 було відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачам встановлений строк для подання відзиву.

16.01.2025 від відповідача ГУНП в Чернігівській області надійшло клопотання про поновлення процесуального строку для подання відзиву у зв`язку з великою завантаженістю представників ГУНП в Чернігівській області та необхідністю отримання документів від територіального підрозділу ГУНП - Чернгівського РВП ГУНП, яке суд вважає за необхідне задовольнити.

16.01.2025 до суду надійшов відзив за підписом представника ГУНП в Чернігівській області Миткевич Ю. В., згідно з яким відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У зазначеному відзиві представник відповідача посилається на те, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3553495 від 26.11.2024 ОСОБА_1 в с-щі Куликівка по вулиці Миру керував автомобілем ЗАЗ «LANOS» НОМЕР_1 без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, порушивши вимоги п. 19.1 Правил дорожнього руху. На підставі ч. .2 ст. 122 КУпАП відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою накладено штраф в розмірі 510 грн. Факт вчинення правопорушення зафіксований на відеореєстратор службовогоавтомобіля, відео долучене до відзиву. Вказаний вище автомобіль зупинений нарядом РПП Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, оскільки поліцейські під час руху помітили порушення ПДР України, а саме п. 19.1. Пункт 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначає як підставу зупинення транспортного засобу порушення водієм Правил дорожнього руху. Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху визначено, що водій на вимогу працівника поліції України зобов`язаний зупинитися з дотриманням приписів Правил дорожнього руху. Після зупинки автомобіля поліцейські належним чином представилися громадянину і роз`яснили причини зупинки. Під час розмови поліцейські повідомили водію, що відносно нього буде складено постанову про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. З точки зору чинного законодавства, при розгляді та оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 всі вимоги поліцейським витримані.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків:

У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3553495 від 26.11.2024 зазначено, що ОСОБА_1 в с. Куликівка по вулиці Миру, 114, керував транспортним засобом ЗАЗ «LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив вимоги п. 19.1 а) Правил дорожнього руху. На підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою накладено штраф в розмірі 510 грн (с. 9).

Спірні правовідносини, що склалися між сторонами регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Покарання за перелічені порушення - накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності з вимогами 19.1 а) Правил дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої, зокрема, на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

При цьому, в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем не зафіксовано та не надано суду доказів порушення позивачем п. 19.1 а) Правил дорожнього руху, та, відповідно, порушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Із дослідженого відеозапису з місця події, наданого відповідачем, вбачається, що автомобіль, марку та номерний знак якого визначити за відеозаписом неможливо, рухається по вул. Миру в селищі Куликівка в темну пору доби за наявності недостатнього зовнішнього освітлення з ввімкненими передніми фарами ближнього світла, з ввімкненими протитуманними фарами. Загалом, передні фари автомобіля повністю виконують функцію освітлення дороги під час руху в темну пору доби. Передній покажчик повороту праворуч був ввімкнений водієм з початку відеофіксації та був справним. Слід також зазначити, що співробітники патрульної поліції зафіксували вказаний автомобіль на зустрічний смузі руху, потім відеозаписом зафіксовано зміну напрямку руху патрульного автомобіля, після чого в поле зору камери попадає задня частини автомобіля позивача, при цьому, на відеозаписі чітко зафіксовано, що на цьому ж автомобілі задні світлові прилади - габаритні вогні, задні стоп-сигнали, покажчик повороту та підсвітка номерного знаку ввімкнені.

Згідно з п. 19.5 Правил дорожнього руху протитуманні фари можна використовувати в умовах недостатньої видимості як окремо, так і з ближнім або дальнім світлом фар, а в темну пору доби на неосвітлених ділянках доріг - лише разом з ближнім або дальнім світлом фар.

Таким чином, відповідачем не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови, оскільки наданий відповідачем відеозапис не підтверджує факт порушення позивачем п. 19.1 а) Правил дорожнього руху, а навпаки є доказом відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за викладених у оскаржуваній постанові обставин.

Крім того, необхідно зазначити, що ст. 43 КАС України визначено поняття адміністративної процесуальної правосуб`єктності. Відповідно до частини 1 вказаної статті здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.

Частиною 3 статті 43 КАС України передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Зважаючи на визначену статтею 43 КАС України адміністративну процесуальну правосуб`єктність, для реалізації своїх прав та обов`язків як учасника справи, визначених статтею 44 КАС України, юридична особа повинна мати правоздатність та дієздатність, які виникають з моменту створення юридичної особи та припиняються з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Адміністративна правосуб`єктність є основним, базовим елементом адміністративно-правового статусу особи й саме вона зумовлює можливість юридичної особи бути учасником адміністративних правовідносин та визначає обсяг її прав та обов`язків.

Виходячи з сукупності зазначених норм, Чернігівське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області є неналежним відповідачем, оскільки не має статусу юридичної особи.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 33, ст. 122, 251, 258, 283, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 12, 94, 241-246, 255, 257-263, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ст. сержанта поліції Камінського Р. В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3553495 від 26.11.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у виді у штрафу в розмірі 510,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, , місце розташування: м. Чернігів, проспект Перемоги, 74.

Суддя Н. Ю. Рубаненко