Справа № 340/3960/24
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року справа № 340/3960/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (далі військова частина) про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до військової частини про визнання протиправною бездіяльності щодо виплати при звільненні:

- грошових компенсацій за невідбуті дні щорічних основних і додаткових відпусток;

- грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік;

- матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік;

- одноразової грошової допомоги при звільненні;

- грошового забезпечення за останньою посадою упродовж 4 місяців лікування в медичних закладах з 23 вересня 2023 року;

- грошового забезпечення за період перебування у полоні з 03 по 30 грудня 2022 року;

- додаткової грошової винагороди з розрахунку 100000 грн за місяць за період з 30 грудня 2022 року по 20 березня 2024 року у зв`язку зі стаціонарним лікуванням після поранення і перебуванням у відпустці за станом здоров`я.

Зазначив, що відповідач не виконав зобов`язання з виплати грошового забезпечення і додаткової винагороди на день звернення до суду.

Відповідач заперечив стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.69-74).

Пояснив, що після звільнення з військової служби розрахувався з ОСОБА_1 у повному обсязі.

18 червня 2024 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.66-67).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, з 18 травня 2022 року ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині (а.с.44).

04 травня 2023 року відповідач склав довідку про обставини травмування позивача 03 грудня 2022 (а.с.29).

У довідці зазначено про мінно-вибухову травму (значна сукупність поранень різних частини тіла).

У період з 03 по 30 грудня 2022 року позивач перебував у полоні Російської Федерації (а.с.31).

Наказом військової частини від 17 квітня 2024 року №108 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу у зв`язку зі звільненням з військової служби у відставку за станом здоров`я з того ж дня (а.с.20).

У наказі про звільнення зазначено про належність таких виплат:

- грошових компенсацій за невідбуті дні щорічних основних і додаткових відпусток (за 61 день щорічної основної відпустки за 2022-2024 роки і 28 днів щорічної додаткової відпустки за 2023-2024 роки);

- грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік у сумі 20762,50 грн;

- одноразової грошової допомоги при звільненні.

Наказ про звільнення не містить обов`язку виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Військова частина повідомила, що у 2024 році ОСОБА_1 не подав рапорту про виплату допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік (а.с.90-91).

ОСОБА_1 не надав доказів подання такого рапорту (а.с.108-109).

Рапорт про звільнення не містить прохання виплатити таку допомогу (а.с.111).

Позивач визнав, що після звільнення зі служби військова частина сплатила 102357,57 грн і 20451,06 грн (30 квітня і 14 травня 2024 року) (а.с.108-109).

ОСОБА_1 визнав, що з грошового забезпечення утримували кошти на сплату аліментів (а.с.108-109).

Військова частина пояснила, що сума у 102357,57 грн (після утримання податків і аліментів) складається з: грошової компенсації за невідбуті дні щорічних основних відпусток (57442,92 грн); грошової компенсації за невідбуті дні щорічних додаткових відпусток (19378,33 грн); одноразової грошової допомоги (18271 грн) (а.с.69-74).

Військова частина пояснила, що сума у 20451,06 грн (після утримання податків і аліментів) є грошовою допомогою на оздоровлення за 2024 рік (а.с.69-74).

Військова частина повідомила, що за час перебування у полоні (грудень 2022 року) позивачу нарахували і виплатили грошове забезпечення і додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн на місяць у загальній сумі 112605,70 грн (після сплати податків і аліментів) (а.с.90-91).

Так, у січні 2023 року виплатили грошове забезпечення у сумі 15148,20 грн, а у січні лютому того ж року додаткову винагороду у сумі 30000 грн і 70000 грн (а.с.165, 175).

ОСОБА_1 повідомив, що перебував на стаціонарному лікуванні з приводу поранення з:

- 30 грудня 2022 року 13 січня 2023 року;

- 06 23 березня 2023 року;

- 28 29 липня 2023 року;

- 30 липня 08 серпня 2023 року;

- 08 23 серпня 2023 року;

- 23 вересня 2023 року 20 березня 2024 року (а.с.1-8).

Стаціонарне лікування з 23 вересня 2023 року по 20 березня 2024 року підтверджено випискою із медичної картки (а.с.13-15).

У свідоцтві про хворобу від 13 березня 2024 року №6 зазначено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з приводу поранення з:

- 30 грудня 2022 року 13 січня 2023 року;

- 06 23 березня 2023 року;

- 28 29 липня 2023 року;

- 30 липня 08 серпня 2023 року;

- 08 23 серпня 2023 року;

- 23 вересня 2023 року по день виписки (а.с.56-60).

Військова частина повідомила, що ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров`я з:

- 13 січня 10 лютого 2023 року;

- 07 травня 06 червня 2023 року (а.с.90-91).

23 червня 2023 року військово-лікарська комісія зробила висновок, що травма (поранення) класифікується як тяжка і визнала позивача обмежено придатним до військової служби (а.с.186).

Наказом військової частини від 03 серпня 2023 року №215 ОСОБА_1 виведено у розпорядження командира (а.с.185).

Військова частина надала інформацію стосовно виплати додаткової винагороди:

- у січні 2023 року 30000 грн за грудень 2022 року;

- у лютому 2023 року 70000 грн за грудень 2022 року і 30000 грн за січень 2023 року;

- у березні 2023 року не виплатили;

- у квітні 2023 року 10714,29 грн (за 10 днів з розрахунку 30000 грн на місяць) за лютий 2023 року, 24193,55 грн (за 5 днів з розрахунку 30000 грн на місяць і 6 днів з розрахунку 100000 грн на місяць) за березень 2023 року;

- у травні 2023 року 27096,77 грн (за 12 днів з розрахунку 100000 грн на місяць) за січень 2023 року, 23000 грн (за 23 дні з розрахунку 30000 грн за місяць) за квітень 2023 року;

- у червні 2023 року 1935,48 грн (за 2 дні з розрахунку 30000 грн на місяць) за травень 2023 року;

- у липні 2023 року 80645,16 грн (за 25 днів з розрахунку 100000 грн на місяць) за травень 2023 року, 24000 грн (за 24 дні з розрахунку 30000 грн на місяць) за червень 2023 року, 16666,67 грн (за 5 днів з розрахунку 100000 грн на місяць) за червень 2023 року;

- серпень 2023 року 58064,52 грн (за 18 днів з розрахунку 100000 грн на місяць) за березень 2023 року, 6666,67 грн (за 2 дні з розрахунку 100000 грн на місяць) за квітень 2023 року;

- у вересні 2023 року не вплатили;

- у жовтні 2023 року 74193,55 грн (за 23 дні з розрахунку 100000 грн на місяць) за серпень 2023 року;

- у листопаді 2023 року 18803,23 грн (за 29 днів з розрахунку 20100 грн на місяць) за жовтень 2023 року;

- у грудні 2023 року 20100 грн (за 30 днів з розрахунку 20100 грн на місяць) за листопад 2023 року;

- у січні 2024 року 20100 грн (за 31 день з розрахунку 20100 грн на місяць) за грудень 2023 року;

- у лютому 2024 року 20100 грн (за 31 день з розрахунку 20100 грн на місяць) за січень 2024 року;

- у березні 2024 року 20100 грн (за 29 днів з розрахунку 20100 грн на місяць) за лютий 2024 року;

- у квітні 2024 року 20100 грн (за 31 день з розрахунку 20100 грн на місяць) за березень 2024 року, 11390 грн (за 17 днів з розрахунку 20100 грн на місяць) за квітень 2024 року (а.с.77-78, 175).

У підсумку додаткову винагороду нарахували:

- за грудень 2022 року 100000 грн;

- за січень 2023 року 57096,77 грн;

- за лютий 2023 року 10714,29 грн;

- за березень 2023 року 82258,07 грн;

- за квітень 2023 року 29666,67 грн;

- за травень 2023 року 82580,64 грн;

- за червень 2023 року 40666,67 грн;

- за липень 2023 року не виплатили;

- за серпень 2023 року 74193,55 грн;

- за вересень 2023 року не виплатили;

- за жовтень 2023 року 18803,23 грн;

- за листопад 2023 року 20100 грн;

- за грудень 2023 року 20100 грн;

- за січень 2024 року 20100 грн;

- за лютий 2024 року 20100 грн;

- за березень 2024 року 20100 грн;

- за квітень 2024 року 11390 грн.

ОСОБА_1 надав виписку з карткового рахунку, на який відповідач перераховував грошове забезпечення і додаткову винагороду (а.с.119-120).

Військова частина надала детальний розрахунок кожної виплати (а.с.194-197).

Позов подано до суду 17 червня 2024 року (а.с.65).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, спір пов`язаний з проходження публічної (військової) служби.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом упродовж 3 місяців після звільнення зі служби, тому не пропустив строку звернення до суду відповідно до приписів частини 2 статті 233 КЗпП України.

Правовий висновок суду відповідає сталій практиці Верховного Суду з цього питання.

3-ох місячний строк звернення до суду поширюється на всі виплати, на які військовослужбовець мав право за час проходження військової служби, і бере відлік з наступного дня після звільнення з військової служби.

Суд детально проаналізував відомості про нарахування і виплату грошового забезпечення, додаткової винагороди та виписку про рух коштів по картковому рахунку, на який військова частина перераховувала кошти, і зробив такі висновки:

- 30 квітня 2024 року (після звільнення зі служби) виплатили 102357,57 грн (після утримання податків і аліментів), які складаються з: грошової компенсації за невідбуті дні щорічних основних відпусток (57442,92 грн); грошової компенсації за невідбуті дні щорічних додаткових відпусток (19378,33 грн); одноразової грошової допомоги (18271 грн);

- 14 травня 2024 року (після звільнення зі служби) виплатили 20451,06 грн (після утримання податків і аліментів), що є грошовою допомогою на оздоровлення за 2024 рік.

Отже, суд відмовляє у задоволені позову в частині вимог про зобов`язання виплатити грошову компенсацію за невідбуті дні щорічних основних і додаткових відпусток, грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні.

Що стосується обов`язку виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, то суд зазначає наступне.

Так, приписами пунктів 1, 9 Розділу 24 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (в редакції на день звільнення з військової служби), який затверджено наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

ОСОБА_1 не надав доказів подання рапорту про виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Військова частина заперечила подання рапорту.

Тому у відповідача не виник обов`язок виплати матеріальної допомоги.

Отже, суд відмовляє у задоволенні позову і в цій частині вимог.

Що стосується виплати грошового забезпечення і додаткової винагороди за період перебування у полоні (з 03 по 30 грудня 2022 року), то суд зазначає наступне.

Так, військова частина повідомила, що за час перебування у полоні (грудень 2022 року) нарахували і виплатили грошове забезпечення і додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн на місяць у загальній сумі 112605,70 грн (після сплати податків і аліментів) (а.с.90-91).

У січні 2023 року виплатили грошове забезпечення у сумі 15148,20 грн, а у січні лютому того ж року додаткову винагороду у сумі 30000 грн і 70000 грн (а.с.165, 175).

Виплату коштів доводиться аналізом виписки з карткового рахунку позивача і детальними поясненнями військової частини стосовно складових кожної виплати (а.с.119-120, 198).

Тому суд відмовляє у задоволенні позову і в цій частині вимог.

Що стосується виплати грошового забезпечення і додаткової винагороди за період з 23 вересня 2023 року по 20 березня 2024 року, то суд зазначає наступне.

Так, з 23 вересня 2023 року по 20 березня 2024 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з приводу поранення, яке отримав захищаючи Батьківщину.

За цей час додаткову винагороду виплатили у таких розмірах:

- за вересень 2023 року не виплатили;

- за жовтень 2023 року 18803,23 грн;

- за листопад 2023 року 20100 грн;

- за грудень 2023 року 20100 грн;

- за січень 2024 року 20100 грн;

- за лютий 2024 року 20100 грн;

- за березень 2024 року 20100 грн;

Додаткову винагороду розраховували з розрахунку 20100 грн на місяць.

23 червня 2023 року військово-лікарська комісія зробила висновок, що травма (поранення) класифікується як тяжка і визнала позивача обмежено придатним до військової служби (а.с.186).

Наказом військової частини від 03 серпня 2023 року №215 ОСОБА_1 виведено у розпорядження командира (а.с.185).

З 01 вересня 2023 року оклад за військовим званням становив 530 грн, посадовий оклад 2820 грн, а надбавка за вислугу років 25% (а.с.192).

За вересень 2023 року нарахували і виплатили грошове забезпечення у сумі 21657,98 грн (з урахуванням утриманих сум) (а.с.196).

За жовтень 2023 року нарахували і виплатили грошове забезпечення у сумі 2017,04 грн (з урахуванням утриманих сум) (а.с.196 (на звороті)).

За листопад 2023 року нарахували і виплатили грошове забезпечення у сумі 662,50 грн (з урахуванням утриманих сум) (а.с.196 (на звороті)).

За грудень 2023 року нарахували і виплатили грошове забезпечення у сумі 662,50 грн (з урахуванням утриманих сум) (а.с.196 (на звороті)).

За січень 2024 року нарахували і виплатили грошове забезпечення у сумі 662,50 грн (з урахуванням утриманих сум) (а.с.197).

За лютий 2024 року нарахували і виплатили грошове забезпечення у сумі 662,50 грн (з урахуванням утриманих сум) (а.с.197).

За березень 2024 року нарахували і виплатили грошове забезпечення у сумі 662,50 грн (з урахуванням утриманих сум) (а.с.197).

З 04 жовтня 2023 року (через 2 місяці після виведення позивача у розпорядження командира) по березень 2024 року грошове забезпечення складалось з окладу за військовим званням (530 грн) і надбавки за вислугу років (132,50 грн (25% окладу за військовим званням)).

Приписами пункту 1-2 постанови Уряду України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 (далі Постанова) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

ОСОБА_1 отримав поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини, і з 23 вересня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Отже, мав бути включений до наказів про виплату додаткової винагороди у сумі 100000 грн.

Військова частина керувалась іншим приписом Постанови.

Так, приписами пункту 1-1 цього нормативно-правового акту передбачено, що військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісяця виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.

Норма права не регулює правовідносин щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям, котрих визнали обмежено придатними або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців і зараховані у розпорядження відповідних командирів, за час перебування на стаціонарному лікуванні з приводу поранення.

Норма права регулює правовідносини стосовно виплати грошового забезпечення і додаткової винагороди особам, котрі визнані обмежено придатними або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців і зараховані у розпорядження відповідних командирів та не перебувають на стаціонарному лікуванні.

Якщо зробити припущення про правильність правового висновку військової частини, то буде мати місце дискримінація.

Так, поранені військовослужбовці, відносно яких не існує висновку військово-лікарської комісії про обмежену придатність або непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців, за час стаціонарного лікування будуть отримувати додаткову винагороду у сумі 100000 грн, а пораненим військовослужбовцям, відносно яких існує такий висновок, у сумі 20100 грн

Дискримінація різне ставлення до різних осіб за однакових обставин і за відсутності виправдання такого різного ставлення.

Різне ставлення до двох груп поранених військовослужбовців, немало би логічного виправдання і було би дискримінаційним (несправедливим).

Приписами частини 1 статті 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що за період з 23 вересня 2023 року по 20 березня 2024 року військова частина мала нарахувати і виплатити додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно кількості днів лікування у кожному місяці.

Водночас суд встановив, що військова частина допустила помилку при нарахуванні надбавки за вислугу років за період з жовтня 2023 року по березень 2024 року.

Так, у жовтні 2023 року нарахували 177,98 грн, а з листопада 2023 року по березень 2024 року 132,50 грн (а.с.196-197).

Військова частина обчислила надбавку за вислугу років як 25% окладу за військовим званням (530 грн х 25%).

Приписами пункту 6 постанови Уряду України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (далі Постанова 2) встановлено виплату надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців розвідувальних органів), особам рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 16, а військовослужбовцям розвідувальних органів (крім військовослужбовців строкової військової служби) - в розмірі 3 відсотків посадового окладу за кожний календарний рік вислуги років, але не більше 50 відсотків посадового окладу.

Згідно Додатку 16 Постанови 2 надбавка за вислугу років обчислюється у відсотковому відношенні до посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням.

Таким чином надбавка за вислугу років становила 837,50 грн ((2820 + 530) х 25%) (а.с.192).

Саме таку суму надбавки за вислугу років відповідач нарахував за вересень 2023 року (а.с.196).

Захист порушеного права в цій частині вимог позову полягає у зобов`язанні військової частини перерахувати надбавку за вислугу років і додаткову винагороду та виплатити додаткові кошти.

Отже, позов в цій частині вимог належить задовільнити частково.

Що стосується виплати додаткової винагороди за період з 30 грудня 2022 року по 22 вересня 2023 року, то суд зазначає наступне.

Так, у цей період ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з приводу тяжкого поранення з:

- 30 грудня 2022 року 13 січня 2023 року;

- 06 23 березня 2023 року;

- 28 29 липня 2023 року;

- 30 липня 08 серпня 2023 року;

- 08 23 серпня 2023 року.

Позивач перебував у відпустці за станом здоров`я з:

- 13 січня 10 лютого 2023 року;

- 07 травня 06 червня 2023 року.

Приписами пункту 1-2 Постанови встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

ОСОБА_1 отримав тяжке поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини, перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я і у відпустках для лікування після поранення.

Отже, мав бути включений до наказів про виплату додаткової винагороди у сумі 100000 грн за періоди стаціонарного лікування і перебування у відпустках.

Військова частина не дотрималась цих вимог в частині періодів лікування і перебування у відпустці, що доводиться аналізом нарахування та виплати додаткової винагороди.

Так, упродовж січня 2023 року ОСОБА_1 лікувався і перебував у відпустці за станом здоров`я.

За цей місяць нарахували і виплатили додаткову винагороду у сумі 57096,77 грн.

Водночас суд встановив, що з 23 серпня по 22 вересня 2023 року позивач не лікувався в умовах стаціонару і не перебував у відпустці за станом здоров`я.

Захист порушеного права в цій частині вимог позову полягає у зобов`язанні військової частини перерахувати додаткову винагороду і виплатити додаткові кошти.

Отже, позов в цій частині вимог належить задовільнити частково.

Загалом позов належить задовільнити частково.

Сторони не понесли судових витрат (а.с.66-67).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 стосовно нарахування і виплати ОСОБА_1 надбавки за вислугу років і додаткової винагороди.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплати ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до приписів постанови Уряду України від 28 лютого 2022 року №168 за період з 30 грудня 2022 року по 23 серпня 2023 року з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно кількості днів лікування у кожному місяці і перебування у відпустці за станом здоров`я, врахувавши раніше виплачені кошти.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплати ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до приписів постанови Уряду України від 28 лютого 2022 року №168 за період з 23 вересня 2023 року по 20 березня 2024 року з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно кількості днів лікування у кожному місяці, врахувавши раніше виплачені кошти.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати надбавку за вислугу років ОСОБА_1 за період з жовтня 2023 року по березень 2024 року, врахувавши правовий висновок суду, і виплатити кошти з урахуванням раніше виплачених.

Відмовити у задоволенні позову в іншій частині вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ