Справа № 120/14940/24
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 січня 2025 р. Справа № 120/14940/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Драчук Тамари Миколаївни до Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Драчук Тамари Миколаївни до Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлене протоколом комісії №23 від 08.10.2024 року.

Ухвалою від 12.11.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30.12.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки у особи, яка потребує догляду є донька, тобто член сім`ї першого ступеня споріднення.

При цьому, позивачем не було надано довідки МСЕК про інвалідність доньки чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони про те, що остання сама потребує стороннього догляду.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

03.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки він зайнятий постійним доглядом за бабусею ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує постійного стороннього догляду.

До даної заяви ОСОБА_1 додав копії наступних документів:

- витяг з додатку "Резерв+";

- паспорт громадянина України та РНОКПП ОСОБА_1 ;

- паспорт громадянина України та РНОКПП ОСОБА_3 ;

- свідоцтво про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 17.10.1997 року;

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №7 від 18.07.2024 року;

- свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 05.12.1995 poкy;

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу №3 від 18.07.2024 року;

- свідоцтво про народження ОСОБА_2 ;

- витяг з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 від 19.07.2024 року №2024/008584198;

- витяг з реєстру територіальної громади ОСОБА_2 від 19.07.2024 року №2024/008584300;

- витяг №338 про зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб від 19.07.2024 року;

- довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААВ №532813 від 30.07.2013 року щодо встановлення ОСОБА_2 ІІ групи інвалідності;

- висновок №16/1 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 12.09.2024 року;

- заяву ОСОБА_2 від 29.07.2024 року, засвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Кравцовою О.М., зареєстрованою в реєстрі за №3249;

- заяву ОСОБА_4 від 23.07.2024 року мовою оригіналу, засвідчену апостилем від 06.08.2024 року;

- заяву ОСОБА_4 в перекладі з німецької мови на українську, засвідчену нотаріусом в м. Бад-Ольдесло Ханс Йоахім Херрман.

- свідоцтво про шлюб;

- рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 11.04.2006 року у справі №2-391/06р.;

- рішення Опікунської ради Бершадської райдержадміністрації Вінницької області від 13.05.2005 року №41 про встановлення опіки над неповнолітнім ОСОБА_1 ;

- акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 19.09.2024 року.

Однак, рішенням комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформленим протоколом №23 від 08.10.2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки є інші не військовозобов`язані члени сім`ї.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Зокрема, останнім Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 740/2024 від 28 жовтня 2024 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Таким чином, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VIII.

Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 року №69/2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Частиною 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-ХІІ від 21.10.1993 року (далі - Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до статті 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Частиною 1 статті 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, а саме: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

В свою чергу, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи;

Відповідно до Додатку 5 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), документами, що підтверджують право на відстрочку за пунктом 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" є:

- для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки другого ступеня споріднення (рідні брати та сестри, баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьки, чоловік (дружина), діти, у тому числі усиновлені) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8);

- для особи, за якою здійснюється догляд, - один із таких документів, що підтверджує інвалідність особи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Надаючи оцінку доводам представника позивача, що надані разом із заявою про надання відстрочки від призову документи свідчать про те, що ОСОБА_1 має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки його бабуся відповідно акта огляду медико-соціальною експертною комісією є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує постійного стороннього догляду, при цьому позивач є єдиною особою, що може здійснювати догляд за нею, суд зазначає наступне.

Ключовим питанням, яке потребує дослідження у межах розгляду даної справи є те чи наявні у бабусі позивача ОСОБА_2 особи першого ступеня споріднення, які відповідно до закону зобов`язані та мають можливість здійснювати постійний догляд.

Як уже встановлено судом, підставою для відмови позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації слугувало наявність у його бабусі ОСОБА_2 члена сім`ї першого ступеню споріднення, а саме доньки ОСОБА_7 .

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відповідно до довідки акта огляду МСЕК серії 10 ААВ №532813, ОСОБА_10 є особою з інвалідністю ІІ групи.

Згідно протоколу №124 від 03.07.2023 року ОСОБА_10 потребує постійного стороннього догляду.

Висновком №16/1 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 12.09.2024 за формою №080-2/о, рекомендовано ОСОБА_2 отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Із акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду №262/01-17 від 19.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за своєю бабусею ОСОБА_2 .

З аналізу викладеного, вбачається, що ОСОБА_10 є особою з інвалідністю ІІ групи, потребує постійного стороннього догляду та має доньку - ОСОБА_7 . Постійний догляд за ОСОБА_2 здійснює її внук ОСОБА_1 .

Отже, в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт наявності члена сім`ї першого ступеня споріднення, зокрема доньки - ОСОБА_7 .

Оцінюючи наявність можливості здійснення догляду доньки за матір`ю, тобто членом сім`ї першого ступеня споріднення, суд враховує наступне.

Із заяви ОСОБА_4 в перекладі з німецької мови на українську, засвідчену нотаріусом в м. Бад-Ольдесло Ханс Йоахім Херрман, вбачається, що донька ОСОБА_2 проживає у Німеччині та немає можливості доглядати за своєю матір`ю, а тому відмовляється від догляду за нею.

У вказаній заяві також вказано, що ОСОБА_4 не заперечує, що постійний догляд за ОСОБА_2 буде здійснювати ОСОБА_1 .

Нотаріально засвідченою заявою від 29.07.2024 року ОСОБА_10 підтвердила про відсутність інших осіб, окрім ОСОБА_1 , який здійснює за нею постійний догляд, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані її утримувати (чоловік/дружина, працездатні діти), чи інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд, оскільки її донька ОСОБА_4 перебуває за кордоном та відмовилась від догляду за нею.

Відповідно до Витягу №552 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04.11.2024 року в будинку АДРЕСА_1 проживають позивач ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_11 та його бабуся ОСОБА_10 .

Судом враховано, що донька ОСОБА_2 проживає в іншій країні та відмовилась від догляду за матір`ю, а тому позивач, як на момент звернення із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, так і наразі є єдиною особою, яка має фактичну можливість та здійснює догляд за своєю бабусею як особою з інвалідністю ІІ групи.

Особливої уваги потребує і той факт, що рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 11.04.2006 року у справі №2-391/06р. позбавлено ОСОБА_12 та ОСОБА_13 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Призначено ОСОБА_14 опікуном над неповнолітнім ОСОБА_1 .

Рішенням Опікунської ради Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області №41 від 13.05.2005 року ОСОБА_14 призначено опікуном над неповнолітнім онуком ОСОБА_1 , оскільки дитина від дня народження проживала з бабусею та знаходилась на повному її утриманні.

Втім, відповідачем під час розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову під час мобілізації не враховано факт та не надано оцінки обставинам щодо опікунства ОСОБА_2 над її онуком ОСОБА_1 , так само не враховано факт відмови доньки від догляду за ОСОБА_2 .

На переконання суду, наведені обставини у сукупності із матеріалами на підставі яких батьків позивача позбавлено батьківських прав і встановлену опікуном його бабусю, за якою ОСОБА_1 здійснює постійний догляд, мають обґрунтований вплив на вирішення питання надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що заяву позивача про надання відстрочки від призову під час мобілізації відповідач розглянув поверхнево та з без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що свідчить про протиправність рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом №23 від 08.10.2024 року, щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

При цьому, суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у постанові №280/1155/23 від 19 грудня 2024 року в якій суд касаційної інстанції вказав, що суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття рішень, що містять невмотивовані висновки або обґрунтовані загальними фразами, а не конкретними аргументами, що повинні містити відповідь на ключові питання, за яких виник спір. Тому негативне для особи рішення повинно бути належним чином вмотивоване.

Надаючи оцінку вимогам зобов`язального характеру, то суд зазначає, що у разі, якщо суб`єктом владних повноважень на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт владних повноважень має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати його прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На підставі викладеного та враховуючи компетенцію відповідача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги зобов`язального характеру підлягають частковому задоволенню у спосіб зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом №23 від 08.10.2024 року, щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович