Справа № 460/11829/24
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/11829/24 пров. № А/857/32797/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року, головуючий суддя Друзенко Н.В., ухвалене у м. Рівне, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ГУПФУ в Рівненській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення від 04.09.2024 року №61 про відмову у призначені пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку згідно з статтею 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку згідно з статтею 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19.08.2024 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що станом на 01.01.1993 року прожила у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, що підтверджено довідкою (посвідченням) потерпілого 3 категорії та довідкою органу місцевого самоврядування. Таким чином, вважає, що прожила у забрудненій зоні достатню кількість років для зниження пенсійного віку на 6 років максимально. За наведеного вказувала, що рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії є протиправними.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04.09.2024 року №61 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком за нормами статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 06.08.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ в Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що період проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення не підтверджено. Відтак, наявність лише посвідчення відповідної категорії не є безумовною підставою для призначення пенсії зі зниження віку, відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ. Для призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, позивач, зобов`язаний підтвердити довідкою органу місцевого самоврядування відповідний період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення. Також, звертає увагу, що відповідно до диплому № НОМЕР_1 позивач в період з 01.09.1987 року по 29.06.1988 року навчалася в Рівненському середньому кооперативному профтехучилищі, м.Рівне (чиста зона), відтак факт навчання заперечує факт проживання у зоні гарантованого добровільного відселення в (с.Новосілки) в цей період. Оскільки, позивачем не підтверджено факт проживання або роботи у зоні гарантованого добровільного відселення на 01.01.1993 року не менше 3 роки, право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ відсутнє.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новосілки Володимирецького району Рівненської області.

Позивач є громадянкою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується довідкою від 30.07.2024 року №1816, виданою Рівненською обласною державною адміністрацією.

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 22.11.2023 року №18344/0/2-23/54, довідки про встановлення статусу, зокрема, особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, видані відповідними регіональними комісіями за результатами розгляду справ таких громадян, використовуються до отримання такими громадянами посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до записів диплому № НОМЕР_1 позивач в період з 01.09.1987 року по 29.06.1988 року навчалася в Рівненському середньому кооперативному профтехучилищі.

Згідно з довідкою Володимирецької селищної ради Рівненської області від 15.08.2024 року №421, позивач дійсно проживала в с.Новосілки Володимирецького району Рівненської області з 01.01.1986 року по 11.01.1995 року. Підстава: будинкова книга №4, особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 року, с.Новосілки Володимирецького (Вараського) району Рівненської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення (3 зона).

19.08.2024 року позивач звернулася із заявою та документами до територіального органу ПФУ про призначення пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 44, ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, на підставі наказу Головного управління ПФУ в Рівненській області від 21.08.2024 року №1167, направлення від 22.08.2024 року №4036/КПР проведено перевірку достовірності видачі довідки від 15.08.2024 року №421 виданої Володимирецькою селищною радою про факт реєстрації та проживання ОСОБА_1 в зоні гарантованого добровільного відселення та складено Акт перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії від 27.08.2024 року №1700-1102-1/4912.

В описові частині Акту перевірки від 27.08.2024 року №1700-1102-1/4912 зазначено:

«В будинковій книзі №4 запис №311 значиться ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (так зазначено в документах). В графі «Мета приїзду» зазначено: м/житель. В графі «Паспорт…» зазначено: НОМЕР_3 , Владимирец. РОВД Ровенской обл. 07.08.89г. В графі «Відмітка органу міліції про прописку» зазначено: штам Прописан село Новоселки 10 августа 89 (запис числа, місяця і року спочатку була зазначена одна дата, а поверх цієї дати зроблено виправлення і запис іншої дата іншим кольором заряда). В графі «Коли та куди вибув» зазначено: Волод-ць штамп Виписаний 11.01.1995р. Під час перевірки додатково було надано погосподарську книгу №5 Біленської сільської ради за 1986-1990 роки, особовий рахунок № НОМЕР_4 , та погоспродарську книгу №8 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_5 , голови сім`ї ОСОБА_3 , в членах сім`ї значиться запис про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка. В погосподарській книзі №5 за 1986-1990 роки в графі «Для учащихся» на 01.01.1986 зазначено: МТ сш 9 кл.; на 01.01.1987 зазначено: 10 кл. В погосподарській книзі №8 за 1991-1995 роки в графі «Місце роботи і посада» зазначено: ніде не працює; в графі «Послідуючі зміни в роботі» на 01.01.1992 - 01.01.1995 зазначено: -//-. Відмітки в погосподарських книгах за 1986-1995 роки про вибуття та прибуття відсутні.».

Висновок: «За результатами перевірки довідки про факт реєстрації та проживання в зоні добровільного (гарантованого) відселення від 15.08.2024 №421 встановлено розбіжності з даними первинних документів. Відповідно до записів зроблених у будинковій книзі №4 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за місцем проживання в селі Новосілки Володимирецького району Рівненської області з 10 серпня (августа) 1989 (що не відповідає запису 01.01.1986 в довідці від 15.08.2024 №421) по 11.01.1995р. Однак дата приписки 10 августа 89 містить виправлення, спочатку була зазначена одна дата, а поверх цієї дати зроблено виправлення і запис іншої дата іншим кольором ручки. Під час перевірки додатково було надано погосподарські книги за 1986-1990 та 1991- 1995 роки, в яких відмітки про вибуття та прибуття відсутні. Відповідно до вищенаведеного довідку про факт реєстрації та проживання в зоні добровільного (гарантованого) відселення від 15.08.2024 №421, видану особі на прізвище ОСОБА_5 вважати не дійсною.».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04.09.2024 року №61 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з тієї підстави, що відсутній необхідний період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 року 3 роки.

У вказаному рішенні зазначено про те, що вік заявника 54 роки 14 днів, страховий стаж становить 33 роки 9 місяців 3 дні. Довідку про проживання в зоні гарантованого добровільного відселення від 15.08.2024 року №421, що видана виконкомом Володимирецької селищної ради, не взято до уваги, оскільки за результатом акту перевірки достовірності документів, наданих для призначення пенсії, про підтвердження факту реєстрації та постійного проживання заявниці в зоні гарантованого добровільного відселення від 27.08.2024 року №1700-1102-1/4912 встановлено розбіжності з даними первинних документів та зазначено, що довідку вважати не дійсною. Таким чином, період проживання заявниці в зоні гарантованого добровільного відселення не підтверджено.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особа, яка станом на 01.01.1993 року прожила на території зони гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а також прожила достатню кількість років в цій зоні для зменшення пенсійного віку на 6 років максимально.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.03.2003 року (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 13 Перехідних положень Закону №1058-ІV передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991 року (далі - Закон №796-XII від 28.02.1991 року).

Згідно із статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991 року (далі - Закон №796-XII), особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Статтею 55 Закону №796-XII передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 роки, мають право на зниження пенсійного на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Початкова величина (3 роки) зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Із аналізу наведеної правової норми видно, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії станом на 01.01.1993 року не менше 3 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку на 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії (26.04.1986 року) по 31.07.1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Тобто, обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі частини 2 статті 55 Закону №796-XII - є факт проживання та (або) праця такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом чотирьох років з моменту аварії до 01 січня 1993 року.

При цьому, особам, які додатково проживали у зоні гарантованого добровільного відселення в період з моменту аварії по 31 липня 1986 року, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 3 роки.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститися у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №556/1153/17, від 11.04.2018 року у справі №565/1829/17, від 26.09.2018 року у справі №205/4589/16-а та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом 3 роки станом на 01 січня 1993 року, необхідно пов`язувати з моментом аварії, а саме вказаний період проживання слід обраховувати з 26.04.1986 року по 01.01.1993 року. Вказане пов`язане із поняттям виникнення зони гарантованого добровільного відселення, яке згідно чинного законодавства нерозривно пов`язано із моментом аварії на ЧАЕС.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно з довідкою Володимирецької селищної ради Рівненської області від 15.08.2024 року №421, позивач дійсно проживала в с.Новосілки Володимирецького району Рівненської області з 01.01.1986 року по 11.01.1995 року. Підстава: будинкова книга №4, особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Відповідно до записів диплому № НОМЕР_1 позивач в період з 01.09.1987 по 29.06.1988 навчалася в Рівненському середньому кооперативному профтехучилищі.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 під час навчання з 01.09.1987 року по 29.06.1988 року проживала в м.Рівне.

Натомість, колегія суддів враховує, що навчальний заклад знаходився на території Рівненської області того ж району, в декількох кілометрах від місця, де був зареєстрований та проживав позивач, що давало можливість щодня добиратися рейсовим пасажирським транспортом з місця проживання та реєстрації позивача до місця навчання.

Таким чином, факт навчання позивача з 01.09.1987 року по 29.06.1988 року в Рівненському середньому кооперативному профтехучилищі не спростовує факту постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення в цей період.

Також, під час перевірки додатково було надано погосподарську книгу №5 Біленської сільської ради за 1986-1990 роки, особовий рахунок № НОМЕР_4 та погоспродарську книгу №8 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_5 голови сім`ї ОСОБА_3 , в членах сім`ї значиться запис про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка. А в погосподарській книзі №5 за 1986-1990 роки в графі «Для учащихся» на 01.01.1986 зазначено: МТ сш 9 кл.; на 01.01.1987 зазначено: 10 кл. Відмітки в погосподарських книгах за 1986-1995 роки про вибуття та прибуття відсутні.».

Таким чином, позивач дійсно проживала в с.Новосілки Володимирецького району Рівненської області з 01.01.1986 року по 11.01.1995 року, як і зазначено в довідці Володимирецької селищної ради Рівненської області від 15.08.2024 року №421.

Наявність розбіжностей, зазначених в акті перевірки не спростовує вказаного вище факту, підтвердженого матеріалами справи.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає правильним висновок суду попередньої інстанції про те, що позивач набула право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", через що позовні вимоги частині є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі №460/11829/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
С. М. Кузьмич