Справа № 160/33207/24
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 січня 2025 рокуСправа № 160/33207/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сластьон Анна Олегівна, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якій позивач просить суд:

-визнати протиправними дії лівобережного управління соціального захис населення дніпровської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 призначенні та виплаті тимчасової державної допомоги дітям відповідно до Поряд призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються е сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або їх місце проживані невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2006 року №1 за листом №Д-53/1 від 14.07.2020 року;

-зобов`язати лівобережне управління соціального захисту населення дніпровськ міської ради призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 тимчасо державну допомогу дітям відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасов державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не маю можливості утримувати дитину або їх місце проживання невідоме, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2006 року №189. Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 23 грудня 2024 року адміністративний позов залишено без руху.

Запропоновано позивачу протягом десяти календарних днів з дня отримання даної ухвали надати до суду оригінал платіжного доручення (квитанції) про сплату судового збору у розмірі 1211, 20 гривень за подання даного адміністративного позову (оригінал платіжного документу).

Згідно трек-номеру Укрпошти щодо поштового відправлення №481 ухвала про залишення без руху від 23.12.2024 була направлена 24 грудня 2024 року позивачу засобами поштового зв`язку Укрпошта.

14 січня 2025 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду відправлення №481 було повернуто разом з ухвалою від 23.12.2024 за закінченням терміну зберігання, про що проставлена 10.01.2025 відповідна відмітка відділення поштового зв`язку.

Суд зауважує, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, якщо позивач є фізичною особою, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і тому подібне, з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.11 ст.126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, ухвала суду від 23.12.2024 вважається врученою позивачу днем проставлення працівником поштового відділення відмітки на відповідній довідці 10.01.2025.

Отже недоліки позовної заяви підлягали виправленню шляхом подання безпосередньо до суду або направлення поштою документів у строк до 20.01.2025 включно, або із застосуванням засобів електронного зв`язку.

Позивач після ініціювання спору в суді не виявив зацікавленості щодо руху відомого йому судового провадження, яке ним ініційовано.

Станом на 24 січня 2025 року позивачем не усунені недоліки, зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2024, не заявлено клопотання про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви в порядку ч.2 ст.121 КАС України до закінчення строку, встановленого судом.

Суд зазначає, що наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958 затверджено нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень (далі Нормативи).

Частиною 1 Нормативів встановлено, що нормативи і нормативні строки розроблено відповідно до Закону України "Про поштовий зв`язок", актів Всесвітнього поштового союзу, Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність у сфері надання послуг поштового зв`язку.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 Розділу ІІ «Нормативні строки пересилання поштових відправлень» нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Згідно з ч. 2 цього розділу при пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Судом при вирішенні питання про повернення позовної заяви враховані вищезазначені строки.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід повернути позивачеві відповідно до приписів п.1, п.9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Згідно з ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Враховуючи, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд вважає за необхідне повернути її позивачу.

Керуючись статтями 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя А.О. Сластьон