Справа № 420/18967/24
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 січня 2025 р.м.ОдесаСправа № 420/18967/24
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Осіпова Ю.В.,

суддів: Коваля М.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорномор-Будопт» до Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року позов ТОВ «Чорномор-Будопт» - задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення від 30.05.2024р. №11146438/44702445 про відмову в реєстрації податкової накладної від 01.11.2023р. №658 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 01.11.2023р. №658 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію. Визнано протиправним та скасовано рішення від 30.05.2024р. №11146439/44702445 про відмову в реєстрації податкової накладної від 01.11.2023р. №659 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 01.11.2023р. №659 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію. Визнано протиправним та скасовано рішення від 30.05.2024р. №11146440/44702445 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.10.2023р. №604 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 17.10.2023р. №604 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію. Визнано протиправним та скасовано рішення від 30.05.2024р. №11146444/44702445 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.09.2023р. №466 та зобов`язати ДПС зареєструвати податкову накладну від 18.09.2023р. № 466 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію. Визнано протиправним та скасовано рішення від 30.05.2024р. №11146445/44702445 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.09.2023р. №467 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 18.09.2023р. №467 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію. Визнано протиправним та скасовано рішення від 30.05.2024р. №11146446/44702445 про відмову в реєстрації податкової накладної від 06.09.2023р. №409 та зобов`язати ДПС України зареєструвати Податкову накладну від 06.09.2023р. №409 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію. Визнано протиправним та скасовано рішення від 30.05.2023р. №11146441/44702445 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.10.2023р. №605 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 17.10.2023р. №605 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію. Визнано протиправним та скасовано рішення від 30.05.2024р. №11146443/44702445 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.09.2023р. №465 у та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 18.09.2023р. №465 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію. Визнано протиправним та скасовано рішення від 30.05.2024р. №11146447/44702445 про відмову в реєстрації податкової накладної від 06.09.2023р. №410 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 06.09.2023р. №410 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію. Визнано протиправним та скасовано рішення від 30.05.2024р. №11146442/44702445 про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.10.2023р. №511 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 03.10.2023р. №511 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Одеській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 24224 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, ГУ ДПС в Одеській області 06.01.2025р. подало апеляційну скаргу.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025р. дану апеляційну скаргу було залишено без руху з підстав не сплати апелянтом судового збору.

При цьому, апелянту надано 5-денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Вказану вище ухвалу в електронному вигляді одержано ГУ ДПС в Одеській області 14.01.2025р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

17.01.2025р. до суду апеляційної інстанції надійшла заява відповідача про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги, у зв`язку із відсутністю коштів для сплати судового збору.

Розглянувши клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, з урахуванням наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом в тому числі й органів державної влади.

Згідно з ч.2 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки учасника справи, який зобов`язує останнього діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав та здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання своїх процесуальних обов`язків.

Одним із таких процесуальних обов`язків учасників справи є надання особою, яка подає апеляційну скаргу, документа про сплату судового збору (ч.5 ст.296 КАС України), про що також вказувалось і в ухвалі судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025р. про залишення апеляційної скарги без руху, для чого було встановлено достатній строк, упродовж якого відповідачу необхідно було усунути зазначений недолік.

Обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до законодавства, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно. Застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника (апелянта) можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

У свою чергу, апелянт, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, щодо строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, для чого повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Судова колегія зауважує, що за законодавством України введення воєнного стану не змінено порядок сплати судового збору.

Таким чином, беручи до уваги те, що особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можливо забезпечити сплату судового збору, судова колегія вважає, що обставини, на які посилається апелянт, не є належною підставою для продовження строку для сплати судового збору.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником у заяві про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Наведені ж відповідачем доводи та надані на їх підтвердження докази не свідчать про вчинення ним активних дій з метою виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 14.01.2025р. - сплати судового збору і надання суду відповідного документа та не вказують на існування об`єктивних обставин, які б перешкоджали йому в межах наданого строку виконати вимоги зазначеної ухвали. При цьому, колегія суддів враховує, що сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання апеляційної скарги у цій справі, становить 36336 грн. і суд апеляційної інстанції надав відповідачу достатньо часу для вирішення питання, пов`язаного із його сплатою.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно з ч.2 ст.121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду, що за змістом вказаної норми є правом, а не обов`язком суду апеляційної інстанції.

Тобто, за підставою встановлення процесуальні строки поділяються на строки, що встановлені законом, та строки, що встановлені судом.

Якщо збіг строк, який встановлений законом, то він може бути поновлений, тоді як якщо збіг строк, який встановлений судом, то він може бути продовжений.

У даному випадку п`ятиденний строк, що був наданий відповідачу для усунення недоліків, встановлений саме законом (ст.169, ст.298 КАС України), а тому колегія суддів доходить висновку, що в цьому випадку положення ст.121 КАС України не можуть бути застосовані, а відтак заява апелянта про продовження строку для усунення недоліків не підлягає задоволенню.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд у своїй ухвалі від 10.04.2023р. у справі №320/1414/22 та від 04.04.2023р. у справі №200/19131/21.

Більше того, у разі задоволення поданого клопотання, такі дії можуть розцінюватися як надання певних процесуальних переваг апелянту перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати відповідний судовий збір.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р. у справі «Креуз проти Польщі», право на суд не є абсолютним, а таке право може обмежуватися державою різноманітними засобами, у тому числі фінансовими.

Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.11.2018р. у справі №804/958/17, де вказано, що фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Відтак, судова колегія доходить висновку про те, що заявлене відповідачем клопотання про продовження строку сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.4 ст.169 та ч.2 ст.298 КАС України, апеляційна скарга повертається особі, що її подала якщо цією особою не усунуто недоліків, залишеної без руху апеляційної скарги.

Враховуючи те, що вимоги ухвали судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025р. залишились не виконаними, недоліки апеляційної скарги у встановлений строк не усунуті, колегія суддів вважає, що на даний час є усі законні підстави для повернення вказаної апеляційної скарги апелянту.

Керуючись ст.ст.169,298,325,329 КАС України,

У Х В А Л И В:

Клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Осіпов Ю.В.

Судді Коваль М.П.

Скрипченко В.О.