Справа № 380/6667/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/6667/24 пров. № А/857/24947/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року в справі № 380/6667/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Кухар Н.А.,

час ухвалення рішення 16 вересня 2024 року,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування, та не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень у зв`язку із отриманням 29.11.2022 року травми під час виконання бойових дій щодо захисту Батьківщини, за періоди лікування із 25.03.2023 по 11.04.2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а також за період перебування у відпустці із 12.04.2023 по 11.05.2023 року для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень у зв`язку із отриманням 29.11.2022 року травми під час виконання бойових дій щодо захисту Батьківщини, за періоди лікування із 25.03.2023 по 11.04.2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а також за період перебування у відпустці із 12.04.2023 по 11.05.2023 року для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування, та не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 20100 грн. щомісячно починаючи з 01.06.2023 по 31.10.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 20 100 грн. щомісячно починаючи з 01.06.2023 по 31.10.2023 року;

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . 29.11.2022 позивач під час виконання бойового завдання в районі н.п. Опитне, Донецької області, під час артилерійського обстрілу внаслідок падіння отримав бойове травмування, а саме розрив меніска, післятравматичне пошкодження заднього рогу медального меніска, синовії обох колінних суглобів з больовим синдромом, яке пов`язане із захистом Батьківщини, не перебуваючи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №4945 від 13.03.2024 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 . Внаслідок отриманих травм він тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні у період з 25.03.2023 по 11.04.2023 року та відпустці за станом здоров`я з 12.04.2023 по 11.05.2023 року. Проте, відповідач у вказаний період протиправно не здійснював нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн., відповідно до Постанови КМУ №168. Відтак наголошує, що щодо осіб, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії здійснюється виплата додаткової винагороди передбаченої Постановою КМУ №168, збільшеної до 100000 гривень.

Також зазначає про те, що у зв`язку з перебуванням у розпорядженні командира (через тривале лікування), позивачу щомісяця повинно виплачуватися оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31 жовтня 2023 року № 206-РС (по особовому складу) солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за підпунктом «б» пункту 2 частини четвертої Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2023 року №308 (по стройовій частині) солдата за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини НОМЕР_1 з 31 жовтня 2023 року.

29.11.2022 року поблизу н.п. Опитне Бахмутського району Донецької області під час ворожого обстрілу солдат ОСОБА_1 внаслідок падіння на коліна отримав травму, а саме розрив меніска. Післятравматичне пошкодження заднього рогу медального меніска, синовії обох колінних суглобів з больовим синдромом під час виконання бойового завдання та обов`язків зі захисту Батьківщини.

Відповідно до довідки про обставини травми №1006 від 18.01.2023 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 з 24.11.2022 по 13.12.2022 року брав участь в заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною адресою російської федерації проти України, перебуваючи в районі н.п. Бахмут Донецької області.

Згідно із Свідоцтвом про хворобу № 9295 від 03.10.2023 року ОСОБА_1 на підставі статті 64 а графи II Розкладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 628081 ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності внаслідок отримання травми пов`язаної з проходженням служби (формулювання на травма пов`язана із захистом Батьківщини в подальшому після отримання довідки про обставини травми змінено).

Згідно із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.10.2023 №308 солдата ОСОБА_1 звільненого в запас наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 31.10.2023 №206-РС за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключення з військового обліку та на підставі статті 64-а графи ІІ Розкладу хвороб.

Як стверджує позивач військовою частиною НОМЕР_1 за період його перебування у розпорядженні з 25.03.2023 по 11.04.2023 року та з 12.04.2023 по 11.05.2023 року не нараховувалася та не виплачувалася додаткова винагорода у розмірі 100 000,00 грн. та за період з 01.06.2023 по 31.10.2023 року в розмірі 20100 грн. у зв`язку із чим він звернувся до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168, в редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин).

Абзацами 5, 6 пункту 1 постанови Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 № 168 визначено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 10 розділу XXXIV Порядку N 260 (у редакції, що застосовувалась з 01.02.2023 по 31.05.2023) у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Суд першої підставно зазначив про те, що з аналізу наведених положень вбачається, що право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, мають військовослужбовці, які перебувають у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Як встановлено судом, на підтвердження перебування у відпустці для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, позивачем надано до суду довідку військово-лікарської комісії Відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Луки» №276 від 11.04.2023 року, відповідно до якої проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 та встановлено, що діагноз відноситься до легких травм.

Травма ТАК пов`язана з проходженням військової служби та рішенням ВЛК рекомендовано надати відпустку на 30 календарних днів. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

При цьому, матеріали справи не містять копії наказу про надання позивачеві відпустки за станом здоров`я на підставі довідки ВЛК №276 від 11.04.2023

Разом з тим, виплата додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень за приписами абз. 5, 6 пункту 1 Постанови № 168 здійснюється тим військовослужбовцям, які перебувають на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування саме після тяжкого поранення.

Відтак колегія апеляційного суду підтримує правильний висновок суду першої інстанції про те, що оскільки позивач не перебував на лікуванні та у відпустці для лікування саме після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, відтак позивач не має право на отримання за період 25.03.2023 по 11.04.2023 року та з 12.04.2023 по 11.05.2023 (згідно позовних вимог), додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень.

Також апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Абзацом п`ятим пункту 2 розділу II Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану" (далі - Закон № 3161-IX), установлено, що в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 розділу II Закону № 3161-IX цей Закон набирає чинності з дня його опублікування, крім підпункту 1 пункту 1, підпунктів 2 і 3 пункту 3, підпункту 1 пункту 5 розділу I цього Закону та пунктів 2 і 3 цього розділу, які набирають чинності через 30 днів з дня опублікування цього Закону, та застосовується у частині виплати додаткової винагороди з першого числа місяця, в якому опублікований цей Закон.

Опубліковано Закон № 3161-IX "Голос України" від 30.06.2023 № 13.

Отож абзац п`ятий пункту 2 розділу II Закону № 3161-IX набрав чинності 31.07.2023.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 № 836 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168", яка відповідно до пункту 2 набирає чинності з дня опублікування та застосовується в частині виплати додаткової винагороди з 1 червня 2023 року, доповнено Постанову № 168, зокрема, абзацом сьомим пункту 11 в такій редакції:

"Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування у розпорядженні щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень."

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2023 № 1001 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168", яка відповідно до пункту 2 набирає чинності з дня опублікування та застосовується в частині виплати додаткової винагороди з 1 червня 2023 року, абзац сьомий пункту 11 Постанови № 168 викладено в такій редакції:

"Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісяця виплачується оклад завійськовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень."

Таким чином, грошове забезпечення військовослужбовця, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та перебувають у розпорядженні відповідних командирів понад два місяці, грошове забезпечення виплачується:

до 31.05.2023 в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;

з 01.06.2023 по 30.06.2023 відповідно до положень Постанови № 168.

з 30.06.2023 (день набрання чинності Законом № 3161-IX) у розмірі 20100 гривень, який включає в себе оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагороду.

Матеріалами справи згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.01.2023 року № 23, стверджується, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.01.2023 року №14-РС солдата ОСОБА_1 (так в наказі), у зв`язку з довготривалим лікуванням, з 23 січня 2023 року виведено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Так, відповідно до постанови військово лікарської комісії від 03.10.2023 року позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

В контексті спірних правовідносин колегія суддів зазначає, що вирішальне значення для виплати додаткової винагороди у розмірі 20100 гривень має не той факт, що військовослужбовець перебування у розпорядженні відповідних командирів понад два місяці, а те що зарахування у таке розпорядження здійснено щодо військовослужбовців, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців.

Апеляційний суд зазначає, що така обставина щодо позивача судовим розглядом не встановлена.

Варто зауважити, що позивач визнаний непридатним до військової служби постановою військово лікарської комісії від 03.10.2023 року, тобто задовго після виведення в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 (23 січня 2023 року), тобто відсутній причиновий зв`язок між встановленням непредатності до військової служби та виведення в розпорядження відповідного командира.

При цьому важливим є те, що позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (на підставі чого останній звільнився зі служби, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 31.10.2023 №206-РС), а не визнано обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців (тобто з можливістю фактичного залишення на військовій службі).

Відтак, відсутні підстави вважати, що відповідачем було порушено права позивача в частині виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 20100 грн з 01.06.2023 по 31.10.2023 року.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року в справі № 380/6667/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 22 січня 2025 року.