Справа № 260/10742/23
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у роз`ясненні судового рішення

24 січня 2025 рокум. Ужгород№ 260/10742/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцович М.М. розглянувши в порядку письмового провадження заяву військової частини НОМЕР_1 про роз`яснення рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Закарпатського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 року у справі №260/10742/23 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії: 1) визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати місячного грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 23.01.2023, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, грошової компенсації за 25 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017; 2) зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату місячного грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 23.01.2023, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, грошової компенсації за 25 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017, з урахуванням виплачених сум; 3) визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 при звільненні грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як батьку, який має двох або більше дітей віком до 15 років, передбаченої частиною 1 статті 19 Закону України «Про відпустки» за період проходження військової служби у 2022-2023 роках; 4) зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як батьку, який має двох або більше дітей віком до 15 років, передбаченої частиною 1 статті 19 Закону України «Про відпустки» за період проходження військової служби у 2022-2023 роках.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 року у справі №260/10742/23 набрало законної сили 10.10.2024.

21 січня 2025 року представник військової частини НОМЕР_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 року у справі №260/10742/23 та порядку його виконання.

Заява мотивована тим, що питання розміру грошового забезпечення військовослужбовців вирішуються не у військовій частині НОМЕР_1 . Керівництвом військової частини НОМЕР_1 постійно вживаються заходи щодо здійснення належного та повного фінансового забезпечення потреб військовослужбовців. Вказує, що Військова частини НОМЕР_1 виконує вимоги статті 19 Основного Закону та надалі керується пунктом 4 Постанови №704 в редакції Постанови КМ: «установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з (1762 гривні) та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13 і 14)». Іншого правового врегулювання даних правовідносин не передбачено. Верховний Суд у постанові від 27.05.2021 у справі №520/5794/2020 сформулював правову позицію, відповідно до якої згідно з ПКМУ №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата ( її частина) для розрахунків розмірів окладів не застосовується. Щодо вимог застосування Приміток до Додатків до ПКМУ №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти та примітки пояснюючого характеру, то примітки за своїм змістом та призначенням є такими, що лише роз`яснюють механізм (формулу) обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням. Отже, примітка до нормативно-правового акту носить інформаційний характер та не може містити норм права, що власне і випливає із п. 20 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою КМУ №870 від 06.09.2005. Щодо розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік та за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення виходячи з розміру грошового забезпечення та інших виплат вказує, що у відповідності до пунктів 1 та 7 розділу ХХІІІ Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. Також заявник вважає, що у цій справі необхідно залучити Кабінет Міністрів України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (п. 31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 640/22013/18). Наголошує, що у військової частини НОМЕР_1 не має відповідних повноважень щодо визначення тарифних коефіцієнтів, тарифних розрядів, розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, тобто нарахування виплат без встановлення розміру Кабінетом Міністрів України.

Розглянувши заяву представника військової частини НОМЕР_1 про роз`яснення рішення суду та його виконання, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд зазначає, що конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим Кодекс адміністративного судочинства України не містить, а зі змісту приписів ст. 254 КАС України вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

В п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд вказує на те, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли останнє є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що повинні здійснювати його виконання.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» №7 від 20.05.2013 зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Суд також зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням судового рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. Водночас суд, роз`яснюючи рішення не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Відтак, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що ст. 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти).

Виходячи з системного тлумачення положень статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тому, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане Кодексом адміністративного судочинства України.

Водночас, в рішенні Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.08.2024, чітко та зрозуміло викладено зміст такого судового рішення, рішення викладено з додержанням норм, передбачених Кодексом адміністративного судочинства.

Натомість, заявник просить суд роз`яснити не власне сам текст рішення, а можливість вчинення відповідачем певних дій, враховуючи прийняте судом рішення. Суд звертає увагу, що заявником взагалі не зазначено в чому полягає незрозумілість рішення, а зі змісту заяви вбачається, що відповідач фактично просить надати юридичну консультацію, що виходить за межі повноважень суду та є недопустимим з точки зору Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки суд не є тим органом, який уповноважений надавати такого виду роз`яснення.

Суд звертає увагу, що подана відповідачем заява є за своєю суттю незгодою з рішенням суду від 26.08.2024. Однак суд наголошує, що механізм роз`яснення судового рішення не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення чи не погоджується з такою мотивацією.

Таким чином, на думку суду, з урахуванням раціональності вищезазначених критеріїв, доцільності роз`яснення судового рішення, у задоволенні заяви представника військової частини НОМЕР_1 про роз`яснення рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 254, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про роз`яснення рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі №260/10742/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.М. Луцович