Справа № 420/9519/24
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/9519/24

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

19.06.2024 року;

Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ (військова частина НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 прикордонного загону ДПСУ (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати неправомірною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ (військова частина НОМЕР_3 ) з не розгляду та не надання відповіді за зверненням від 26.02.2024 року старшого юрисконсульта лейтенанта у запасі ОСОБА_1 ;

зобов`язати НОМЕР_5 прикордонний загін ДПСУ (військова частина НОМЕР_3 ) розглянути та надати відповідь на звернення від 26.02.2024 року старшого юрисконсульта лейтенанта у запасі ОСОБА_1 ;

визнати неправомірною бездіяльність НОМЕР_4 прикордонного загону ДПСУ (військова частина НОМЕР_1 ) з не розгляду та не надання відповіді за зверненням від 26.02.2024 року старшого юрисконсульта лейтенанта у запасі ОСОБА_1 ;

зобов`язати НОМЕР_6 прикордонний загін ДПСУ (військова частина НОМЕР_1 ) розглянути та надати відповідь на звернення від 26.02.2024 року старшого юрисконсульта лейтенанта у запасі ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що позивач проходив службу у НОМЕР_7 прикордонному загоні ДПСУ (військова частина НОМЕР_3 ) та НОМЕР_8 прикордонному загоні ДПСУ (військова частина НОМЕР_1 ), з 13.01.2024 звільнений з військової служби в запас.

З метою з`ясування питання, пов`язаного із правильністю обчислення грошового забезпечення за час проходження служби, 26.02.2024 позивач в порядку Закону України «Про звернення громадян» направив засобами електронного зв`язку на електронну адресу прикордонних загонів ДПСУ відповідні звернення.

З огляду на те, що у визначений строк відповіді на звернення надані не були, позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом з метою реалізації своїх особистих прав і законних інтересів щодо належного грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ (військова частина НОМЕР_3 ) щодо надання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 27.02.2024 поза межами строків, передбачених Законом України «Про звернення громадян» для розгляду звернень.

Визнав протиправною бездіяльність НОМЕР_4 прикордонного загону ДПСУ (військова частина НОМЕР_1 ) щодо надання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 27.02.2024 в обраний ним спосіб.

Зобов`язав НОМЕР_6 прикордонний загін ДПСУ (військова частина НОМЕР_1 ) надати ОСОБА_1 відповідь на звернення від 27.02.2024 в обраний ним спосіб.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідь на звернення позивача НОМЕР_5 прикордонний загін ДПСУ (військова частина НОМЕР_3 ) надав з порушенням строку, встановленого статтею 20 Закону України «Про звернення громадян».

Щодо порядку розгляду звернення до НОМЕР_4 прикордонного загону ДПСУ (військова частина НОМЕР_1 ), то суд першої інстанції зауважив на тому, що цим відповідачем не було виконано зобов`язання, передбачене статтею 15 Закону України «Про звернення громадян», та у визначений строк не надано відповідь в обраний заявником спосіб - засобами електронного зв`язку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, НОМЕР_6 прикордонний загін ДПСУ (військова частина НОМЕР_1 ) подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, прикордонним загоном виконано зобов`язання, передбачене Законом України «Про звернення громадян», розглянуто звернення позивача та надано вичерпну відповідь за поштовою адресою, зазначеною заявником у зверненні. При цьому, обраний спосіб доведення заявникові відповіді на звернення у повній мірі відповідає вимогам частини 7 статі 19 Закону України «Про звернення громадян», де передбачений обов`язок відповідача письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відзиви на апеляційну скаргу у визначений апеляційним судом строк не надійшли.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 проходив службу у НОМЕР_7 прикордонному загоні ДПСУ (військова частина НОМЕР_3 ) та НОМЕР_8 прикордонному загоні ДПСУ (військова частина НОМЕР_1 ), з 13.01.2024 звільнений з військової служби в запас та виключений зі списків особового складу.

26.02.2024 позивач склав на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 звернення, в якому просив:

клопотання про виплату добових витрат за період службового відрядження за кордон до Сполученого Королівства Великої Британії;

надати належним чином завірені копії документів, згідно яких здійснювалося відрядження за кордон до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, а саме витяг з наказу №1270-ВВ, у якому зазначаються мета виїзду, завдання (за потреби), пункт призначення (держава або держави, місто або міста призначення, інші населені пункти, найменування підприємства, установи або організації куди відряджається працівник), строк (дата вибуття у відрядження та дата прибуття з відрядження), джерело фінансового забезпечення витрат на відрядження, а також за потреби інші ключові моменти (вид транспорту та маршрут поїздки у разі відрядження на службовому автомобілі, інформація про додаткові обмеження щодо сум та цілей використання коштів, наданих на відрядження, у разі їх встановлення керівником), після затвердження технічного завдання (за потреби) і кошторису витрат.

У зверненні позивач просив надати відповідь на електронну скриньку: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.02.2024 позивач склав на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 звернення із аналогічними вимогами.

Звернення направлені позивачем 27.02.2024 засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, 27.02.2024 позивач склав на адресу НОМЕР_4 прикордонного загону ДПСУ (військової частини НОМЕР_1 ) звернення, в якому просив:

клопотання про перерахунок та виплату належного грошового забезпечення у зв`язку із звільненням з лав державної прикордонної служби України за весь період дії воєнного стану, у тому числі здійснити виплату підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення за переведення у розпорядження прикордонної служби та одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення в разі звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, визначених законодавством України.

У зверненні позивач просив надати відповідь на електронну скриньку: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Звернення направлене позивачем 27.02.2024 засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Посилаючись на те, що звернення не були розглянуті у встановленому порядку та строки, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із частиною 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР.

Цим Законом також забезпечено громадянам України можливість для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР передбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Серед іншого визначено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно із частинами 1, 4, 5, 6, 7 статті 5 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Згідно із статтею 7 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно до статті 15 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

У статті 19 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Також, згідно із статтею 20 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Таким чином, цим Законом врегульовано питання практичної реалізації громадянами України своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів.

Обов`язок з проведення об`єктивної, всебічної і вчасної перевірки заяв (клопотань) покладається на органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб, яким адресовано (подано) звернення і до компетенції яких належить розгляд звернення.

Виходячи з обставин цієї справи, позивач у своєму звернені, адресованому НОМЕР_8 прикордонному загону ДПСУ (військової частини НОМЕР_1 ), просив надати відповідь на електронну скриньку: ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідає вимогам статті 5 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР.

Як свідчать обставини справи, у визначений строк відповідач надав відповідь у листі від 23.03.2024 №09/Б-139/191 на це звернення позивача та направив його засобами поштового зв`язку за указаною у зверненні адресою заявника. Відповідне поштове відправлення не було вручене адресату та повернуте відправнику з причин «адресат відсутній за вказаною адресою».

Одночасно, вірно аналізуючи вище приведені норми Закону України «Про звернення громадян», суд першої інстанції правильно зауважив на тому, що обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду, як елемент конституційної гарантії звернення до органів публічної влади, включає і доведення змісту відповіді до заявника.

З огляду на зміст вказаного зобов`язання, орган вважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.

Виходячи з обставин справи та правового регулювання спірних правовідносин, слід визначити, що не направлення заявникові відповіді на звернення в обраний ним спосіб, в даному випадку - засобами електронного зв`язку, свідчить про порушення порядку розгляду звернення та прав заявника на одержання відповіді і доведення йому змісту відповідного рішення.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для задоволення позовних вимог у відповідній частині.

Враховуючи наведене, оскільки висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв