Справа № 697/2728/23
Суддя: Деревенський І. І.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/2728/23
провадження № 2-а/697/1/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Деревенського І.І.,

за участю: секретаря с/з Задорожнього К.О.

представника позивача адвоката Бовшика М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бовшик Микола Юрійович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бовшик Микола Юрійович (далі адвокат Бовшик М.Ю., представник позивача), в інтересах ОСОБА_1 (далі ОСОБА_2 , позивач), звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), у якому просить скасувати постанову №551 винесену 20.11.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 полковником ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП (далі Постанова №551), а провадження у справі закрити.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 полковника ОСОБА_3 № 551 від 20.11.2023 ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за ч. 2 ст. 210 КУпАП за те, що 06.10.2023 ОСОБА_1 , не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив вимоги пп.2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022.

Постанову № 551 від 20.11.2023 позивач отримав листом 16.12.2023.

Позивач працює в ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОНДИТЕР» у м. Канів, Черкаської області майже три роки.

16.11.2023 працівник кадрів його підприємства ознайомила його з наказом по підприємству стосовно необхідності з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Розпорядження № 2/2508 від 13.11.2023).

Позивач стверджує, що ніколи не ігнорував виклики до ТЦК та СП, завжди на них вчасно з`являвся. Акцентував увагу, що про розгляд справи та винесення, як наслідок постанови про притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП його не повідомлено належним чином.

Із супровідного листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.12.2023р. (вих. № 64/5774), розгляд справи відбувся 20.11.2023 (про що позивачу було не відомо), а його пояснення до ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшло пізніше винесення оскаржуваної постанови.

В своєму поясненні ОСОБА_1 зазначив, що прибув після обіду 17.11.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно із наказом по підприємству та розпорядженням (№2/2508 від 13.11.2023) ІНФОРМАЦІЯ_3 , працівник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 на його запитання, що це за квитанція яку він має сплатити, де протокол та які є докази з якими він бажає ознайомитись? На поставленні питання працівник ІНФОРМАЦІЯ_6 відповіла, що протокол є та запропонувала його підписати не даючи можливості ознайомитися.

Зі слів позивача, ознайомитись з матеріалами справи та протоколом про адміністративне правопорушення йому не дозволили. З правами ОСОБА_1 також не ознайомлювали.

Позивач зазначає, що за період з серпня по листопад 2023 року ніяких повісток, у т.ч. з ТЦК та СП він не отримував.

Позивач стверджує, що ніяких документів (мобілізаційних розпоряджень, повісток, розпоряджень, тощо) позивач не отримував, хоча постійно працює та проживає на одному місці, відомому ІНФОРМАЦІЯ_2 , його контактні дані (номер мобільного телефону) також зазначені у особовій справі та відповідають дійсності, до того ж на весні 2023 року він пройшов медичну комісію за викликом ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що є відмітка у військовому квитку ОСОБА_1 ..

Позивач не погоджується із зазначеним вище рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , не визнає себе винуватим в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, а Постанову № 551 вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з її не правомірністю та безпідставністю.

Копія вищевказаної Постанови №551 від 20.11.2023, згідно вимог ст. 285 КУпАП, повинна була протягом трьох днів бути вручена або надіслана особі, щодо якої її винесено. Але згідно з відміткою на супровідному листі датою реєстрації вихідної кореспонденції зазначено 01.12.2023, а згідно з поштовим штемпелем на конверті копія постанови відправлена ОСОБА_1 лише 12.12.2023.

Даний лист (№ 55/5615) з копією Постанови № 551 позивач отримав 16.12.2023, у зв`язку із цим вважає за необхідне просити суд про поновлення пропущеного строку на звернення до суду для оскарження цієї постанови.

Дана справа перебувала в провадженні судді ОСОБА_5 .

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі (а.с.23-24).

У зв`язку з відпусткою для догляду за дитиною судді Власової Б. В. та відповідно до рішення зборів суддів Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 16 від 18.10.2024 було проведено повторний автоматичний розподіл справи.

Згідно протоколу про повторний авторозподіл, справу передано для подальшого розгляду судді Деревенському І. І..

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.10.2024 позовну заяву прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду (а.с.37).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.12.2024 за клопотанням представника позивачу у відповідача було витребувано докази по справі, а саме: копію справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та копію Положення про ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.53-54).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився свої інтереси уповноважив представляти адвоката Бовшика М.Ю.

Представник позивача адвокат Бовшик М.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові. Просив визнати незаконною постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП незаконною та такою, що винесена з порушеннями норм законодавства

Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився через канцелярію суду направив відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за порушення, яке він дійсно вчинив. Під час винесення постанови було дотримано вимоги КУпАП, забезпечено права позивача. Також, зазначає, що під час складання ОСОБА_1 було роз`яснено права визначені ст. 63 Крнституції України та ст. 268 КупАП, про що мається відмітка в протоколі. Тікунов відмовився підписувати протокол, що підтверджено підписами свідків, також відмовився давати пояснення по суті правопорушення, про що 17.11.2023 власноруч написав пояснення. Розгляд сарави було призначено через три дні після складання протоколу, про що зазначено в тексті протоколу. Зазначає, що винність позивача у вчиненні правопорушення повністю підтверджується доказами, наявними в адміністративній справі і дослідженими під час її розгляду. Тому просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Щодо пропуску подачі ними відзиву на позовну заяву посилаються на велике навантаження органів ІНФОРМАЦІЯ_2 та просять продовжити строк на подання відзиву і прийняти відзив на позовну заяву ОСОБА_1 ..

Заслухавши пояснення сторін, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Щодо поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За правилами частин 1, 3 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, визначальним для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом є встановлення часу з якого особа була обізнана про порушення її прав, свобод та інтересів, а також поважність причин несвоєчасного звернення.

Із наданих позивачем доказів вбачається, що про наявність Постанови №551 позивач дізнався лише 16.12.2023 із супровідного листа №55/5615 з копією Постанови №551, яке було відправлене 12.12.2023 (а.с.16), а 25.12.2023, тобто у визначений законодавцем десятиденний строк, через систему «Електронний суд» подав позов до суду. Ці доводи відповідачем не спростовані, а відтак заява про поновлення строку звернення до суду підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність оскаржуваної Постанови, суд зазначає таке.

Положеннями ст. 9 КАС України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 72 КАС України).

Статтями 74-76 КАС України, регламентовано, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За положеннями частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Це означає, що наведена норма Закону встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

У ч. 1 ст. 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Відподвідно до Постанови №551, яка є предметом судової перевірки, ОСОБА_1 був притягнутий до адмініністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП. Згідно якої, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 , розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП, встановив, що відповідно до розпорядження, виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_1 , 04.09.2023 по місцю роботи був повідомлений адміністрацією ТОВ «Український кондитер» про необхідність з`явитися на 9 год. 06.10.2023 в цей відділ ТЦК та СП до для уточнення облікових даних. Одержувати повістку і розписатися в наказі директора ТОВ «Український кондитер» про сповіщення щодо виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 відмовився, про що було складено акт. По 17.11.2023 для уточнення облікових даних ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився. ОСОБА_1 порушив пп.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ № 1487, а саме: прибувати за викликом районних (міських) ТЦК та СП у строки, зазначені в отриманих ними документах (повістках), для оформлення військово-облікових документів. Враховуючи, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП, постановив, накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 850 грн. (а.с.15).

Постановою КМ України № 154 від 23.02.2022 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі Положення). Так, згідно з п. 9 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого, розглядають справи про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення. ІНФОРМАЦІЯ_9 представляє інтереси Збройних Сил у відносинах з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, іншими державними органами, підприємствами та громадянами на відповідній території. ІНФОРМАЦІЯ_9 має право, окрім іншого, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення (п. 12 Положення).

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

В свою чергу, частиною першою статті 38 цього ж Закону передбачено, що центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності зобов`язані на вимогу територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України сповістити призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, забезпечити їх своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомити відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Отже, на вимогу ТЦК та СП установи зобов`язані сповістити призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

В матеріалах справи міститься Акт відмови ОСОБА_1 ознайомитися з наказом «Про оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку ТОВ «УК», щодо виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.09.2023, в якому зазначено, що даний акт складено в присутності ОСОБА_1 (а.с.21). Однак ОСОБА_1 зазначає, що йому про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як і про сам акт нічого не відомо, та те що його ніхто не сповіщав про дані документи.

На виконання вимог ухвали відповідачем було направлно на адресу суду копію справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , з якої вбачається, що 17.11.2024 ст. офіцером відділу обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим лейтенантом ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з фабули якого вбачаєьбся, що ОСОБА_1 04.09.2023 отримав виклик його на 09:00 год., 06.10.2023 року, до ІНФОРМАЦІЯ_3 для встановлення облікових даних однак на виклик по 17.11.2023 не з`являвся, що є підставою для притягнення до повідальності відповідно до п.2 частини 1 Додатку 2 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою КМУ від 30.12.2023 року №1487. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, визначене ч. 2 ст. 210 КУпАП, як порушення призовниками правил військового обліку, вчинене в особливий період. З тексту постанови вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 20.11.2023 в кабінеті №13, АДРЕСА_1 . Від пояснень та підпису протоколу ОСОБА_1 відмовився. Свідками правопорушення є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Крім того, до матеріадів справи долучено копію наказу від 04.09.2023 виданого ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ КОНДИТЕР" "Про оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в ТОВ "УК", згідно якого вбачається, що менеджеру з персоналу Канівської кондитерської фабрики ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ КОНДИТЕР" ОСОБА_9 повідомити працівників згідно Додатку №1 (яким є перелік Військовозобов`язаних по ТОВ "УК") усіма доступними заходами про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 06.09.2023, 07.09.2023, 08.09.2023 року. Також в матеріалах справи міститься письмове пояснення ОСОБА_1 від 17.11.2023, надане начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якого вбачається, що 04.09.11 було оповіщення на підприємство про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно ст. 63 Конституції України від дачі пояснень відмовився (а.с.62-75).

Водночас судом встановлено, що в порушення вимог статей 268 та 278 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглянута ОСОБА_3 без належної перевірки обставин і сповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час і місце розгляду справи.

Суд, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушенняскладений 17.11.2023 ОСОБА_1 не підписаний. Крім того, до протоколу не додані письмові пояснення ОСОБА_1 , також матеріали справи не містять жодних викликів ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 06.10.2023.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених ст.258 КУпАП, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУПАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №676/752/17, від 21.03.2019 у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17 та від 06.02.2020 у справі №205/7145/16-а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 у справі №05/7145/16-а, від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а, від 31.03.2021 у справі №676/752/17 та від 25.05.2022 у справі№465/5145/16-а.

Однак, як зазначає ОСОБА_1 про розгляд справи його ніхто не сповіщав, матеріали справи не містять таких повідомлень. Доказів про те, що позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, зокрема, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач не надав.

Суд враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Отже, відповідач належним чином не переконався про сповіщення позивача про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим порушив право позивача на всебічний, повний і об`єктивний розгляд справи.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами ч. 5 ст. 160 КАС України право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні ґрунтуватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23- рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в статті 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

За результатами розгляду справи встановлено, що виносячи вказану оспорювану постанову, уповноважена особа, а саме начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_3 не зазначив належні та допустимі докази, передбачені ст.251 КУпАП, які були отримані та оцінені у встановленому законом порядку, та на яких ґрунтується висновок про доведеність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП, належним чином не мотивувавши свого висновку про винуватість позивача, що є порушення вимог ст.7,245,252,280,283 КУпАП.

Судом також встановлено, що в порушення вимог ст.268 та ст.278 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглянута ОСОБА_3 без перевірки обставин чи було сповіщено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності про час і місце розгляду справи, і стороною відповідача допущено порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд, також зазначає, що не приймає відзив представника відповідача, оскільки його було направлено з порущенням строків його подання, оскільки ухвала про відкриття провадження була винесена 27.12.2023, а відзив був направлений лише 31.12.2024, в якому міститься посилання представника про велике навантаження органів ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням встановленої процедури, тому є протиправною та відповідно підлягає скасуванню.

Оскільки суд задовольнив позовні вимоги повністю, на підставі ст.139 КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн., який був сплачений при зверненні до суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 7, 235, 251, 254, 256, 258, 268, 276 КУпАП, ст.ст. 5, 71, 77, 90, 139, 160 КАС України,

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з адміністративним позовом для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бовшик Микола Юрійович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі задовольнити.

Скасувати постанову, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_3 №551 від 20.11.2023 у справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн..

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП, відносно ОСОБА_10 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Головуючий І . І . Деревенський