Справа № 332/3360/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2025 року м. Дніпросправа № 332/3360/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2024 року (головуючий суддя Яцун О.С.)

в адміністративній справі №332/3360/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 07.06.2024 до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Запорізької міської ради, в якому просив:

- скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради №834 від 21.05.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вказана постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів продажу ним алкогольного напою, відсутні докази, що він є працівником підприємства торгівлі, тобто суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, а наявний в матеріалах справи відеозапис є неналежним та недопустимим доказом. Разом з цим зазначає, що рішенням Запорізької міської ради №101 від 17.03.2023, всупереч положенням Закону України «Про місцеве самоврядування», міська рада делегувала свої повноваження Запорізькій обласні військовій адміністрації.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що відеозапис з нагрудної камери працівників КП «Муніципальна варта» є належним доказом, що підтверджує вчинення позивачем правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Вказує, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували статус позивача як працівника підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування. Вважає, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради №834 від 21.05.2024 позивача безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП та накладено штраф 6800грн.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що позивач перебуваючи на своєму робочому місці здійснив продаж алкогольного напою (пиво «Опілля») у заборонений час доби, чим порушив наказ Запорізької обласної воєнної адміністрації №1 від 02.01.2024.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови №834 від 21.05.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено штраф у розмірі 6800грн.

Позивач вважає протиправною вказану постанову.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Закону України «Про місцеве самоврядування», Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Частиною 2 ст. 156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - у вигляді накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, полягає у порушенні працівником підприємства (організації) торгівлі правил, зокрема, торгівлі пивом у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, або у приміщеннях чи на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, або особами, які не досягли 18-річного віку, або особі, яка не досягла 18-річного віку.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

10.09.2021 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 45 «Про обмеження продажу алкогольних напоїв на території м. Запоріжжя», відповідно до п. 1 якого визначено обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) на території м. Запоріжжя з 22:00 год. по 08:00 год. (а.с. 41).

17.03.2023 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 101 «Про внесення доповнень до рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 № 45 «Про обмеження продажу алкогольних напоїв на території міста Запоріжжя», відповідно до якого п. 1 рішення Запорізької міської ради №45 від 10.09.2021 доповнено абзацом наступного змісту: «на час дії правового режиму воєнного стану на території України керуватися наказами Запорізької обласної військової адміністрації щодо обмеження продажу алкогольних напоїв» (а.с. 42).

Згідно наказу голови Обласної державної адміністрації, начальника Обласної військової адміністрації № 1 від 02.01.2024 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області», визначено дозволити всім суб`єктам господарювання, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, продаж пива алкогольних слабоалкогольних напоїв з 08:00 до 22:00 години виключно на території … Запорізької міської територіальної громади» (п. 2) (а.с. 40).

Так, станом на 17.04.2024 на території м. Запоріжжя діяла заборона торгівлі алкогольними напоями всім суб`єктам господарювання з 22:00 год. до 08:00 год.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції обґрунтовано піддав критиці доводи позивача в частині того, що Запорізька міська рада делегувала свої повноваження Обласній військовій адміністрації, зокрема, в частині введення заборони на торгівлю алкогольними напоями, хоча повноваження Запорізької міської ради під час дії воєнного стану не припинялись, адже з боку позивача рішення Запорізької міської ради №101 від 17.03.2023 не оскаржувалось, тобто, воно було чинним на день вчинення позивачем правопорушення.

Матеріалами справи підтверджується, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 адміністративною комісією досліджено докази, наявні у матеріалах справи, а саме:

протокол про адміністративне правопорушення, фото та відеоматеріали, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 17.04.2014 та ОСОБА_3 від 15.05.2024.

Так, з відеозапису вбачається, що співробітники КП «Муніципальна варта» зайшли до приміщення магазину, в якому за робочим місцем, за стійкою продажу алкогольних напоїв, перебував позивач у фірмовій жилетці зеленого кольору з написом «Лепрекон» та ОСОБА_2 .

Від ОСОБА_2 було відібрано письмові пояснення, якими підтверджено факт придбання пива.

При цьому, ОСОБА_1 факт перебування на робочому місці не заперечував.

Щодо доводів позивача про відсутність будь-якого документу, що регулює порядок застосування працівниками КП «Муніципальна варта» технічних приладів та засобів, що мають функції фото і відео зйомки, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вони не відповідають дійсності та зазначає наступне.

Відповідно до п. 7.1.9 Статуту КП «Муніципальна варта», затвердженого рішенням Запорізької міської ради № 74 від 07.12.2022, КП «Муніципальна варта» має право здійснювати відповідно до чинного законодавства фото, відео зйомки, звукозапис, як допоміжний засіб для запобігання порушень вимог законодавства у сфері благоустрою, поводження з відходами, захисту прав споживачів, публічної безпеки та порядку.

Відсутність окремого правового акту, що регулює застосування працівниками КП «Муніципальна варта» технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, звукозапису, не забороняють використання таких засобів під час фіксації адміністративних правопорушень та складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відеозапис з нагрудної камери працівників КП «Муніципальна варта» є належним доказом.

Щодо доводів позивача про відсутність в матеріалах справи чеку та посилань на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019, справа Ж1/81171217/16, адміністративне провадження №К//18, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Наявність будь-якого розрахункового документу не визначена законодавством як обов`язкова для встановлення наявності складу даного правопорушення, а також для підтвердження вини особи, яка здійснила такий продаж.

Відсутність фіскального чеку на реалізацію алкогольних напоїв може свідчити про подію і склад іншого адміністративного правопорушення у сфері порушення правил торгівлі, відповідальність за яке передбачена КУпАП, що не є предметом даного спору про недотримання суб`єктом господарювання положень ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а також про намір уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, що викладено в постановах Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №813/2919/16, від 09.03.2021 № 804/8054/17.

Так у вказаних постановах Верховного Суду зазначено, що оскільки обов`язком продавця є видача споживачеві розрахункового документу встановленої форми, який засвідчує факт купівлі товару із відповідною позначкою про дату здійснення такої операції, однак недотримання цієї вимоги та відсутність розрахункового документу не є однозначним підтвердженням непроведення відповідної касової операції із продажу товару, а може свідчити про інші обставини, зокрема, недотримання суб`єктом господарювання положень статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" або намір уникнути відповідальності за реалізацію алкогольних/слабоалкогольних напоїв тощо.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, відповідачем доведено правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за продаж алкогольного напою з заборонений час, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. 241-245, 250, 272, 286, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 16.01.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова