Справа № 357/18568/24
Суддя: Сомок О. А.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/357/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Сомок О.А.,

секретар судового засідання Березенко Д.В.,

за участю представника позивача адвоката Герасимової Т.І., представника відповідача Коломієць В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Герасимову Тетяну Ігорівну звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АВ №00000185 від 23.09.2024 винесеної відносно ОСОБА_1 .

Позов обгрунтовано тим, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.09.2024 року №00000185, 18.08.2024 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SCANIA R440, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , допустила рух з перевищенням нормативних параметрів, передбачених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,875% (2,75 тони), при дозволеній масі 40 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 9,433% (1.698 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 18 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при неспарених колесах, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 132-1 КУпАП, за що до неї застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки вона не не являється власником транспортного засобу SCANIA R440, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не скоювала зазначеного у Постанові правопорушення, а сама Постанова винесена з порушенням встановленого порядку накладення адміністративних стягнень.

27.12.2024 ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 31-32).

02.01.2025 року до канцелярії суду засобами системи «Електронний суд» представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с. 77-144).

02.01.2025 до канцелярії суду засобами системи «Електронний суд» представником відповідача подано заяву про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем встановленого ст.286 КАС України строку на оскарження оспорюваного рішення суб`єкта владних повноважень по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки оскаржувана постанова отримана нею 07.10.2024, а до суду з позовною заявою позивач звернулась лише 05.12.2024. (а.с. 54-76).

06.01.2025 до канцелярії суду засобами системи «Електронний суд» представником позивача подано заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду. Представник позивача вважає, що відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем не пропущено строк звернення до суду. Відповідно до положень ст.ст.288, 289 КУпАП вона скористалась правом на оскарження оспорюваної постанови до Укртрансбезпеки, що свідчить про здійснення нею досудового врегулювання спору. Тому, відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, для звернення до суду у позивача є тримісячний строк після отримання відмови у задоволенні скарги. Вважає, що останнім днем оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.09.2024 року №00000185 є 22.01.2025. Оскільки позовну заяву подано до суду 05.12.2024, то відповідно строк звернення не пропущено.(а.с. 145-148).

21.01.2025 у судовому засіданні представник відповідача заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підтримала і просила його задовольнити.

Представник позивача проти задоволення зазначеного клопотання заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. Щодо строку на звернення до суду пояснила, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення від 23.09.2024 року №00000185отримана позивачем 07.10.2024. Після цього, 15.10.2024 зазначена постанова була оскаржена до Державної служби України з безпеки на транспорті. Відмова у задоволенні зазначеної скарги отримана позивачем 23.10.2024. У зв`язку з незгодою з отриманою відповіддю, ОСОБА_1 скористалась правом на захист свого порушеного права у судовому порядку та подала до суду позовну заяву у якій просила скасувати постанову про накладення на неї адміністративного стягнення від 23.09.2024 року. Оскільки позовна заява подана до суду 05.12.2024, то позивач не пропустила тримісячний строк звернення з позовом до суду після досудового врегулювання спору.

Розглянувши клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду, вислухавши думку представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 підкреслив значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначав, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Положеннями частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно із статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, про порушення свого права ОСОБА_1 дізналась 07.10.2024, коли отримала оскаржувану постанову.

До суду адміністративний позов її представником подано засобами поштового зв`язку 10.12.2024, що підтверджується трекінгом Укрпошти, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Як було зазначено вище, відповідно до положення пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що законом передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Суд зазначає, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення десятиденним строком, з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.02.2023 року по справі № 697/1044/22.

Положеннями частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано та не надано доказів, що унеможливило його подати позовну заяву у встановлений адміністративним судочинством десятиденний термін, тобто у період з 08.10.2024 до 17.10.2024. Навпаки, представник позивача в судовому засіданні наполягала на тому, що ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом у визначені законом строки.

Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що звернення особи до вищестоящого органу зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення не є досудовим вирішенням спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав, що підтверджує відсутність підстав для встановлення тримісячного строку для звернення до суду із вказаним позовом.

Отже, дослідивши обставини справи, суд доходить висновку, що наявні правові підстави для залишення без розгляду адміністративного позову, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду та неподанням заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 123, 256, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом десяти днів з дня її складення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду Київської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Білоцерківського міськрайонного

суду Київської області Олена СОМОК