Справа № 420/21319/24
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, Миколаївській та Херсонській областях за № 31/30/04-5АЗ-489-2024 від 19.03.2024, яким ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації «FORD S-МАХ», номерний знак « НОМЕР_1 »;

- зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області, Миколаївській та Херсонських областях повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію «FORD S-МАХ», номерний знак « НОМЕР_1 » із врахування висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач придбав транспортний засіб «FORD S-MAX», номерний знак НОМЕР_1 та ввіз на територію України, що підтверджується митною декларацією за формою МД-2.

16.08.2023 року проводилося експертне дослідження транспортного засобу експертом Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. За результатами дослідження видано висновок експерта від 16.08.2023 № 22/6543/5Д.

ОСОБА_1 звернувся до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області. Миколаївській та Херсонській областях із заявою про внесення відомостей про реєстрацію автомобіля «FORD S-МАХ» номерний знак « НОМЕР_1 » у відповідний реєстр транспортних засобів з визначенням фактичного власника позивача.

Проте, відповідач відмовив позивачу у державній реєстрації транспортного засобу з підстави того, що у ході експертного дослідження транспортного засобу «FORD S-МАХ», номерний знак « НОМЕР_1 » було встановлено, що ідентифікаційний номер вказаного транспортного засобу змінено поза умовами заводу-виробника.

Ухвалою від 10.07.2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 30.09.2024 року відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що 14 березня 2024 року до РСЦ ГСЦ МВС від адвоката Доготер Оксани Георгіївни надійшов адвокатський запит за вих. №105 від 05.03.2024 стосовно надання інформації щодо можливості внесення відомостей про реєстрацію транспортного засобу марки FORD S-МАХ, номерний знак НОМЕР_1 , у реєстр транспортних засобів з визначенням фактичного власника - ОСОБА_1 .

У вищевказаному адвокатському запиті адвокатом були викладені обставини придбання, розмитнення, сертифікації, проходження експертного дослідження (із результатами такого дослідження) транспортного засобу FORD SМАХ, номерний знак НОМЕР_1 , та подальшого вилучення і повернення ОСОБА_1 цього автомобіля за результатами кримінального провадження.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту. Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Отже, на виконання вищенаведених вимог законодавства, 19.03.2024 за вих. №31/30/04-5АЗ-489-2024 РСЦ ГСЦ МВС була надана відповідь на адвокатський запит від 05.03.2024 з урахуванням викладених у запиті обставин із посиланням на відповідні приписи законодавства. При цьому, адвокатський запит не є ані зверненням (із відповідною заявою) для отримання адміністративної послуги ані зверненням відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Відповідач зазначає, що за перевіркою Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на час складання цього відзиву встановлено відсутність звернень із відповідними заявами ОСОБА_1 до територіальних сервісних центрів МВС щодо реєстрації транспортного засобу FORD S-МАХ. Лише у підсистемі експертизи в ЄДР ТЗ міститься інформація про спірний транспортний засіб (у тому числі щодо виявлення змін в ідентифікаційному номері ТЗ) та ОСОБА_1 .

Крім того, відповідач зазначає, що позивач по суті просить визнати протиправним та скасувати відповідь РСЦ ГСЦ МВС від 19.03.2024 за вих. №31/30/04-5АЗ-489- 2024 на адвокатський запит, що не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України (п. 19 ч. 1 ст. 4), та просить зобов`язати РСЦ ГСЦ МВС повторно розглянути заяву про державну реєстрацію транспортного засобу FORD S-МАХ, з якою він жодного разу в установленому порядку до сервісних центрів МВС не звертався.

Отже, рішення відносно позивача РСЦ ГСЦ МВС в адміністративному порядку не приймалось, відповідь на адвокатський запит надана в установленому законом порядку, жодними діями або бездіяльністю працівників сервісних центрів РСЦ ГСЦ МВС права ОСОБА_1 не порушувались, відповідно підстави для задоволення його позову відсутні.

28.10.2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

04.11.2024 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 придбав транспортний засіб «FORD S-MAX», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 та ввіз на територію України, що підтверджується митною декларацією за формою МД-2.

16.08.2023 року Херсонським Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України складено висновок №22/6543/5Д, яким встановлено, що ідентифікаційний номер наданого на дослідження транспортного засобу FORD S-МАХ, номерні знаки « НОМЕР_1 » змінювався. Первинним ідентифікаційним номером на дослідження транспортного засобу FORD S-МАХ, номерний знак « НОМЕР_1 » є номер НОМЕР_3 . Номер двигуна НОМЕР_4 , наданого на дослідження автомобіля FORD S-МАХ, номерний знак « НОМЕР_1 » є первинним, нанесеним у заводських умовах та не змінювався.

17.08.2023 року Херсонським районним управлінням Головного управління національної поліції в Херсонській області відповідно до положень ст. 214 КПК України вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 із зазначенням попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення ст. 290 КК України.

11.10.2023 року ухвалою Херсонського апеляційного суду накладено арешт у кримінальному провадженні №0000312 на автомобіль марки Ford S-Max номерний знак « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , чорного кольору із забороною власнику ОСОБА_1 та довіреним (уповноваженим) ним особам розпоряджатися та користуватися зазначеним автомобілем.

09.01.2024 року Херсонським районним управлінням Головного управління національної поліції в Херсонській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000312 від 17.08.2023 року, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30.01.2024 року скасовано арешт, накладений ухвалою Херсонського апеляційного суду від 11.10.2023 року на автомобіль марки Ford S-Max номерний знак « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , чорного кольору. Зобов`язано дізнавачів чи слідчих, у провадженні яких перебувало чи перебуває кримінальне провадження №0000312 від 17.08.2023 року, повернути ОСОБА_1 автомобіль марки Ford S-Max номерний знак « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , чорного кольору.

14.03.2024 року до РСЦ ГСЦ МВС від адвоката Доготер Оксани Георгіївни надійшов адвокатський запит за вих. №105 від 05.03.2024 стосовно надання інформації щодо можливості внесення відомостей про реєстрацію транспортного засобу марки FORD S-МАХ, номерний знак НОМЕР_1 , у реєстр транспортних засобів з визначенням фактичного власника - ОСОБА_1 .

У вищевказаному адвокатському запиті адвокатом були викладені обставини придбання, розмитнення, сертифікації, проходження експертного дослідження (із результатами такого дослідження) транспортного засобу FORD SМАХ, номерний знак НОМЕР_1 , та подальшого вилучення і повернення ОСОБА_1 цього автомобіля за результатами кримінального провадження.

19.03.2024 за вих. №31/30/04-5АЗ-489-2024 РСЦ ГСЦ МВС надана відповідь на адвокатський запит від 05.03.2024 року, якою відповідачем, з посиланням на норми законодавства, надано роз`яснення щодо порядку проведення державної реєстрації транспортного засобу.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Отже, обов`язковою умовою надання судового захисту є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквеночислової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Процедура перереєстрації автомобілів встановлюється Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (далі Порядок 1388).

Відповідно до пункту 8 Порядку 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Пунктом 15 Порядку 1388 встановлено, що державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після проведення уповноваженими особами сервісного центру МВС перевірки відповідних документів та/або відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державному Реєстрі атестованих судових експертів, автоматизованій базі даних про розшукувані транспортні засоби, банку даних Генерального секретаріату Інтерполу, перевірки відомостей про обмеження відчуження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також відомостей про задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування), що містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі (крім внутрішньо переміщених осіб, інформація щодо яких підтверджується даними Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб), відомостей про особу, що містяться в Єдиному реєстрі боржників, відповідних базах даних та державних реєстрах щодо осіб, які перебувають у розшуку, перевірки дійсності довіреності за Єдиним реєстром довіреностей, дійсності сертифіката відповідності за Державним реєстром сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації, та реєстром виданих сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання, що формується за повідомленнями уповноважених органів, і сертифікатів відповідності нових транспортних засобів, виданих виробником, документів, що підтверджують правомірність придбання, отримання відомостей щодо митного оформлення транспортних засобів, а також установлення відповідності конструкції вимогам правил та нормативів шляхом отримання відповідних відомостей із таких баз даних і реєстрів.

За результатами таких перевірок на заяві власника транспортного засобу робиться відповідний напис про їх проведення, що засвідчується підписом уповноваженої особи сервісного центру МВС із зазначенням прізвища, власного імені, по батькові (за наявності) і дати (крім випадків подання заяви в електронній формі через електронний кабінет водія або засобами Порталу Дія).

Перша державна реєстрація транспортних засобів, що були в експлуатації за кордоном, здійснюється виключно після проведення експертного дослідження таких транспортних засобів фахівцями, які проводять експертне дослідження транспортних засобів та реєстраційних документів.

Експертне дослідження проводиться з метою визначення справжності ідентифікаційних номерів транспортного засобу і реєстраційних документів (виявлення фактів знищення, підроблення або зміни номерів вузлів та агрегатів транспортних засобів, підроблення реєстраційних документів, що їх супроводжують) і включає огляд транспортного засобу та звірку інформації щодо транспортного засобу, внесеної до реєстраційних документів.

За результатами проведеного експертного дослідження транспортного засобу фахівці, які проводять експертне дослідження транспортних засобів та реєстраційних документів, невідкладно складають відповідний висновок. Відомості, що містяться в такому висновку, вносяться в день проведення експертного дослідження до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування (списання) їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складових частин (кузова, шасі, рами) не допускається.

Перша державна реєстрація таких засобів (крім випадків, коли є експертне підтвердження справжності пошкодженого ідентифікаційного номера), а також ввезених на митну територію України транспортних засобів, що розшукуються правоохоронними органами інших держав, не здійснюється.

Щодо тверджень представника позивача про те, що направлений адвокатський запит є по суті зверненням позивача для прийняття рішення про реєстрацію транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Згідно статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

У рішенні Ради адвокатів України03.07.2021 № 53 зазначено, що подавати адвокатські запити з метою одержання консультацій і роз`яснень положень законодавства заборонено. Однак жодної обов`язкової вимоги щодо зазначення доцільності, мети отримання необхідної інформації в чинному законодавстві не визначено (абзац 3 частини 1 статті 24 Закону).

Таким чином, у випадку, коли адвокат вважає зазначення інформації щодо доцільності, мети отримання ним необхідної інформації та копій документів є доречним та необхідним саме у його випадку, додаткове зазначення такої інформації не є забороною. В свою чергу, мотив, мета та доцільність отримання інформації та копій документів шляхом направлення адвокатського запиту може стосуватися питань, з яких клієнт звертався за допомогою до адвоката, що в розумінні статті 22 Закону є адвокатською таємницею.

У Рішенні Ради адвокатів України «Щодо заходів реагування на факт порушення прав адвоката та гарантій адвокатської діяльності» від 07.03.2023 № 18 зазначено: «Рада адвокатів України доходить до висновку про те, що адвокатський запит у всіх випадках за своїм законодавчо визначеним призначенням, як гарантований інструмент адвокатської діяльності, використовується задля формування та/або реалізації правової позиції адвоката в інтересах клієнта. Тобто, адвокатський запит завжди направлений (має бути направлений) на досягнення цілей адвокатської діяльності, яка у даному контексті полягає в забезпечені у правовий спосіб максимально вигідної правової позиції клієнта».

З огляду на викладене вбачаєтеся, що метою направлення адвокатського запиту є отримання інформації.

Так, судом під час розгляду справи встановлено, що 14.03.2024 року до РСЦ ГСЦ МВС від адвоката ОСОБА_2 надійшов адвокатський запит за вих. №105 від 05.03.2024 стосовно надання інформації щодо можливості внесення відомостей про реєстрацію транспортного засобу марки FORD S-МАХ, номерний знак НОМЕР_1 , у реєстр транспортних засобів з визначенням фактичного власника - ОСОБА_1 .

У вищевказаному адвокатському запиті адвокатом були викладені обставини придбання, розмитнення, сертифікації, проходження експертного дослідження (із результатами такого дослідження) транспортного засобу FORD SМАХ, номерний знак НОМЕР_1 , та подальшого вилучення і повернення ОСОБА_1 цього автомобіля за результатами кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач не звертався до відповідача із заявою про проведення державної реєстрації транспортного засобу FORD S-МАХ, номерний знак « НОМЕР_1 » у відповідності до положень п. 8 Порядку 1388, а відповідач листом №31/30/04/5АЗ-489-2024 від 19.03.2024 року надав відповідь на адвокатський запит.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або охоронюваний законом інтерес якої порушені такою діяльністю.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

У вітчизняній теорії права загальновизнано, що індивідуально-правові акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.

Ненормативним (індивідуальним) правовим актам притаманні такі ознаки: а) спрямовуються на врегулювання конкретних (одиничних) актів соціальної поведінки; б) поширюються лише на персонально визначених суб`єктів; в) містять індивідуальні приписи (веління, дозволи), розраховані на врегулювання лише окремої, конкретної життєвої ситуації, тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією; г) не передбачають повторного застосування одних і тих самих юридичних засобів; д) не мають зворотної дії в часі.

Індивідуальні акти стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє ці акти від нормативних, є їх правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їх конкретність, а саме чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративних правовідносин, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, індивідуальних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 09.04.2019 у справі №9901/611/18 та від 18.09.2019 у справі №9901/801/18.

Рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо такі рішення прийняті суб`єктом владних повноважень поза межами визначеної законом компетенції, або ж оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18.10.2019 у справі №813/38/16, від 27.02.2020 у справі №440/569/19.

Враховуючи зазначене, лист РСЦ ГСЦ МВС №31/30/04/5АЗ-489-2024 від 19.03.2024 року про надання інформації на адвокатський запит не є актом індивідуальної дії та не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки.

За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, Миколаївській та Херсонській областях за № 31/30/04-5АЗ-489-2024 від 19.03.2024 року про відмову у державній реєстрації «FORD S-МАХ», номерний знак «DW666ZA».

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя: Самойлюк Г.П.

.