Справа № 160/13078/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 Військовою частиною НОМЕР_1 , передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01.07.2023 по 31.12.2023 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.07.2023 по 31.12.2023 року.
Ухвалою суду від 01.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Разом з відзивами відповідачем заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування заявлених клопотань представник ВЧ НОМЕР_1 зазначає, що позивачем пропущений строк звернення до суду з цим позовом.
В частині заявлених відповідачем клопотань, суд зазначає таке.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічною службою є, діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку з не нарахуванням та не виплатою позивачу додаткової винагороди в належному розмірі.
Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження та звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Суд зазначає, що інститут строків у адміністративному процесі стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При визначенні початку перебігу строку звернення до адміністративного суду та, відповідно, вирішенні питання про дотримання, чи порушення позивачем цього строку, суду, насамперед, слід з`ясувати, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що грошове забезпечення є періодичним платежем та про його виплату в неналежному розмірі позивачу мало бути відомо у наступному місяці після проведення виплати за попередній місяць.

З матеріалів справи випливає, що станом на день подання цього позову до суду ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що грошове забезпечення, яке під час проходження служби виплачується не в повному обсязі, набуває статус заборгованості, а тому особа має законні очікування і сподівання на виплату такої заборгованості в період проходження служби, але в будь-якому випадку не пізніше ніж у день звільнення зі служби, коли роботодавець повинен здійснити повний розрахунок і виплатити всі належні працівнику кошти.

У зв`язку з цим строк звернення до суду у справах, в яких предметом спору є грошове забезпечення, починає свій перебіг саме з дня звільнення зі служби, якщо особа не згодна з тим розрахунком, який з ним здійснений роботодавцем (у спірних відносинах ВЧ НОМЕР_1 ).

Поки ж особа, як позивач у справі, є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , строк звернення до суду для нього обчисленню не підлягає.

Такий правовий висновок викладений у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 у справі №160/3147/23.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк звернення до суду з цим позовом.

Тому, клопотання представника ВЧ НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , що не заперечується сторонами.

Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.04.2022 військовослужбовця строкової служби ОСОБА_1 , з 02.04.2022 зараховано на усі види забезпечення, на продовольче забезпечення військової частини зараховано з 03.04.2022 та призначено солдата ОСОБА_1 , номером обслуги 3 мінометного відділення 1 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_2 механізованого батальйону, ВОС 143533А, шпк «солдат» (а.с. 40).

За твердженням позивача в період з 01.07.2023 по 13.12.2023 він здійснював бойові (спеціальні) завдання необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та мав право на виплату додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень відповідно до Постанови №168, однак, виплата додаткової винагороди відбувалась не в розмірі 30 000 грн з розрахунку на місяць.

Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15.07.2023 №1297 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за червень 2023 року» наказано виплатити особовому складу військової частини, за період виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) додаткову винагороду в розмірі 30000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань з 01.06.2023 по 30.06.2023 відповідно до Додатку №1 цього наказу (а.с. 59-60).

З додатку №1 до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 15.07.2023 №1297 випливає, що ОСОБА_1 включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплати додаткова винагорода в розмірі 30000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 01.06.2023 по 30.06.2023, підстава: рапорт командира 1 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 №16133 від 03.07.2023 (а.с 61).

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 17.10.2023 №1954 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за вересень 2023 року» (а.с. 41-42) наказано:

виплатити військовослужбовцям строкової військової служби додаткову винагороду в розмірі 6000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби з 16.09.2023 по 30.09.2023 відповідно до Додатку №504 цього наказу;

виплатити військовослужбовцям строкової військової служби додаткову винагороду в розмірі 6000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби з 01.08.2023 по 31.08.2023 відповідно до Додатку №521 цього наказу;

виплатити військовослужбовцям строкової військової служби додаткову винагороду в розмірі 6000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби з 01.07.2023 по 31.07.2023 відповідно до Додатку №570 цього наказу.

З додатку №504 до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 17.10.2023 №1954 випливає, що ОСОБА_1 включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплати додаткова винагорода в розмірі 6000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 16.09.2023 по 30.09.2023, підстава: рапорт командира НОМЕР_2 МБ ВЧ НОМЕР_3 №30138 від 07.10.2023 (а.с 46).

З додатку №521 до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 17.10.2023 №1954 випливає, що ОСОБА_1 включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплати додаткова винагорода в розмірі 6000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.08.2023 по 31.08.2023, підстава: рапорт командира НОМЕР_2 МБ ВЧ НОМЕР_3 №25244 від 04.09.2023 (а.с 45).

З додатку №504 до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 17.10.2023 №1954 випливає, що ОСОБА_1 включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплати додаткова винагорода в розмірі 6000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.07.2023 по 31.07.2023, підстава: рапорт командира НОМЕР_2 МБ ВЧ НОМЕР_3 №22626 від 15.08.2023 (а.с 44).

На підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 20.11.2023 №2162 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за жовтень 2023 року» наказано виплатити особовому складу військової частини, за період виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) додаткову винагороду в розмірі 6000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань з 01.10.2023 по 31.10.2023 відповідно до Додатку №310 цього наказу (а.с. 52).

З додатку №310 до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 20.11.2023 №2162 випливає, що ОСОБА_1 включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплати додаткова винагорода в розмірі 6000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 01.10.2023 по 31.10.2023, підстава: рапорт командира НОМЕР_2 МБ ВЧ НОМЕР_3 №34805 від 13.11.2023 (а.с 53).

Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 22.01.2024 №146 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за грудень 2023 року» наказано виплатити особовому складу військової частини, за період виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) додаткову винагороду в розмірі 30000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань з 01.12.2023 по 15.12.2023 та з 28.12.2023 по 31.12.2023 відповідно до Додатку №338 цього наказу (а.с. 47-48).

З додатку №338 до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 22.01.2024 №146 випливає, що ОСОБА_1 включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплати додаткова винагорода в розмірі 30000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 01.12.2023 по 15.12.2023 та з 28.12.2023 по 31.12.2023, підстава: рапорт командира НОМЕР_2 МБ ВЧ НОМЕР_1 №599 від 08.01.2024 (а.с 50).

З довідки ВЧ НОМЕР_1 від 26.07.2025 №14254 (а.с. 39), складеної про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 , вбачається таке:

- місяць року червень 2023; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; сума виплаченої додаткової винагороди 30 000,00 грн; разом 30 420,00 грн;

- місяць року липень 2023; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; сума виплаченої додаткової винагороди 30 000,00 грн; разом 30 420,00 грн;

- місяць року серпень 2023; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; разом 420,00 грн;

- місяць року вересень 2023; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; разом 420,00 грн;

- місяць року жовтень 2023; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; сума виплаченої додаткової винагороди 15 000,00 грн; разом 15 420,00 грн;

- місяць року листопад 2023; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; сума виплаченої додаткової винагороди 6 000,00 грн; разом 6 420,00 грн;

- місяць року грудень 2023; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; сума виплаченої додаткової винагороди 30 000,00 грн; разом 30 420,00 грн;

- місяць року січень 2024; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; сума виплаченої додаткової винагороди 20 709,68 грн; разом 21 129,68 грн.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо виплати додаткової винагороди позивачу за період з 01.07.2023 по 31.12.2023 в неналежному розмірі, останній звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли, суд виходить з такого.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 у №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24.02.2022.

Станом на день винесення рішення у цій справі воєнний стан в Україні продовжений.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України ухвалена Постанова №168.

Пунктом 1-1 Постанови № 168 установлено, що на період воєнного стану:

військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Військовослужбовцям строкової військової служби щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 6000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

Згідно з пунктом 1-2 Постанови № 168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком №260.

За положенням пункту 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану у Порядку №260 врегульовані розділом XXXIV.

Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV цього Порядку на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з Постановою №168 виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;

з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями; (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;

з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;

з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;

у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;

у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).

Як обумовлено пунктом 4 розділу XXXIV Порядку №260, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 10 розділу XXXIV Порядку №260).

Відповідно до положень абзацу 27 пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 додаткова винагорода виплачується, зокрема, також в розмірі 6 000 гривень - військовослужбовцям строкової військової служби в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби.

Положення (абзацу 27) застосовуються з 01.06.2023 (тобто мають зворотну дію в часі) згідно з пунктом 4 наказу Міністерства оборони України №566 від 26.06.2023.

З урахуванням цього (після набрання чинності відповідними змінами) в жовтні 2023 військовослужбовці строкової служби почали отримувати додаткову винагороду розміром 6 000 грн, зокрема, за минулі місяці (з червня 2023) незалежно від включення до бойових наказів (розпоряджень).

Разом з тим, додаткова винагорода згідно з Постановою №168 виплачується в розмірі 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем строкової служби.

З довідки ВЧ НОМЕР_1 від 26.07.2025 №14254 (а.с. 39), складеної про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 , вбачається таке:

- місяць року червень 2023; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; сума виплаченої додаткової винагороди 30 000,00 грн; разом 30 420,00 грн;

- місяць року липень 2023; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; сума виплаченої додаткової винагороди 30 000,00 грн; разом 30 420,00 грн;

- місяць року серпень 2023; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; разом 420,00 грн;

- місяць року вересень 2023; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; разом 420,00 грн;

- місяць року жовтень 2023; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; сума виплаченої додаткової винагороди 15 000,00 грн; разом 15 420,00 грн;

- місяць року листопад 2023; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; сума виплаченої додаткової винагороди 6 000,00 грн; разом 6 420,00 грн;

- місяць року грудень 2023; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; сума виплаченої додаткової винагороди 30 000,00 грн; разом 30 420,00 грн;

- місяць року січень 2024; сума виплаченого грошового забезпечення 420,00 грн; сума виплаченої додаткової винагороди 20 709,68 грн; разом 21 129,68 грн.

Відповідачем підтверджено, що позивач не залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань у місяцях, за які він не отримував додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн.

Разом з цим, позивачем не надано доказів зворотного.

Дані щодо нарахування відповідачем додаткової винагороди у спірному періоді також підтверджуються наданою позивачем випискою АТ КБ Приватбанк по його рахунку.

При цьому, наданими відповідачем доказами наказами командира ВЧ НОМЕР_1 , рапортами командира 1 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 не підтверджено, що позивач залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань у спірному періоді з виплатою додаткової винагороди в розмірі до 30 000 грн.

Суд враховує, що фактичні виплати додаткової винагороди, які можна побачити як у виписці по рахунку, наданій позивачем, так і в довідці про грошове забезпечення, здійснюються відповідачем за минулий місяць на підставі наказів про виплату, що формуються за результатами опрацювання рапортів командирів відповідних підрозділів, як це визначено Порядком №260. Так, в довідці відповідача про грошове забезпечення позивача наводяться саме суми виплати у відповідному місяці за минулий.

Натомість, позивач зазначає, що відповідачем додаткова винагорода у розмірі до 30000,00 грн не нараховувалася взагалі з липня 2023 по грудень 2023, що суперечить фактичним обставинам справи і спростовується наявними у матеріалах справи доказами.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.07.2023 по 31.12.2023.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У зв`язку з відмовою в позові відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_5 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар