Справа № 160/32938/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
12.12.2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач 2) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 10.07.1993 року по 11.02.1997 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з моменту права на її виникнення - з 29.08.2024 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 24.10.2024 року звернулася із заявою про призначення пенсії за віком та отримала рішення про відмову в призначенні пенсії, яке було прийнято ГУ ПФУ в Миколаївській області. Підставою для відмови стала відсутність необхідного страхового стажу. Так, позивачу до страхового стажу не зараховано період роботи з 10.07.1993 року по 26.02.1998 року, оскільки наявне виправлення дати звільнення. Вважаючи рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним, позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 31.12.2024 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області витребувані матеріали, які були на розгляді при прийнятті спірного рішення.
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомлене про наявність справи в суді, правом на подачу відзиву не скористалося.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 24.10.2024 року ОСОБА_1 , після досягнення 60 років, звернулася із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області обґрунтоване відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік.

Страховий стаж позивача становить 30 років 04 місяці 02 дні.

До страхового стажу не зарахований період роботи з 10.07.1993 року по 26.02.1998 року, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 13.07.1983 року, оскільки наявне виправлення дати звільнення.

Крім того, позивача прийнято в КСП «ім. Фрунзе», а запис про звільнення засвідчено печаткою колгоспу «ім. Фрунзе».

Одночасно, не враховані дані архівних довідок: від 17.09.2024 року № 01-34/598, за період роботи з липня 1993 року по грудень 1996 року, оскільки в книгах обліку та розрахунків по оплаті праці колгоспників зазначено неповне ім`я та по-батькові , а саме, « ОСОБА_2 »; від 22.10.2024 року № М-1521/2990/01-27, оскільки в первинних документах про прийняття в члени колгоспу та про прийняття в члени КСП зазначено неповне ім`я та по-батькові, а саме « ОСОБА_3 ». Крім того, відсутня інформація про звільнення на підставі первинних документів (наказів, розпоряджень, тощо); від 22.05.2024 року № 01-34/363, про нарахування заробітної плати за періоди протягом липня 1993 року - квітня 1995 року, січня 1996 року - січня 1997 року, оскільки в первинних документах зазначено неповне ім`я та по-батькові, а саме « ОСОБА_3 ».

Позивач матиме право на пенсійну виплату з 29.08.2027 року.

Отже, спір між сторонами виник з підстав не зарахування спірного періоду роботи позивача до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до положень ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Даним Порядком (пункт 3) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові розрахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду у той чи інший період роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 року по справі № 638/18467/15-а зазначено, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

З трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 вбачаються наступні записи за спірний період з 10.07.1993 року по 26.02.1998 року:

- 10.07.1993 року позивач прийнята членом КСП ім. Фрунзе Долинського району, згідно поданої заяви (запис № 8, протокол № 7 від 09.07.1993 року);

- 2601.1998 року позивач розрахована з членів ксп згідно поданої заяви запис № 9, протокол № 2 від 26.02.1998 року).

Згідно відповіді Державного архіву Кіровоградської області від 22.10.2024 року № М-1521/2991/01-27 позивачці надана архівна довідка про членство в КСП ім Фрунзе Новоолександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Одночасно, позивача повідомлено, що надати довідку про виключення з членів КСП неможливо, оскільки на зберігання передні документи по 1997 рік включно.

Згідно архівної довідки від 17.09.2024 року № 01-34/598, виданої КУ «Трудовий архів Долинської міської ради» Кіровоградської області, з 1993 року по 1998 рік наявні відомості про роботу, при цьому дані про встановлений мінімум відсутні.

Наявність помилки в даті звільнення та невідповідність печатки не може бути підставою для не зарахування періоду роботи позивача з 10.07.1993 року по 26.02.1998 року до страхового стажу, оскільки на позивача не був покладений обов`язок ведення трудової книжки.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, в тому числі повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

ГУ ПФУ в Миколаївській області не було здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності поданих документів на підтвердження наявності у позивача стажу, необхідного для призначення пенсії за віком, а тому, суд приходить до висновку, що ГУ ПФУ в Миколаївській області передчасно прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком.

Отже, позовні вимоги в частині визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах № 35 від 01.11.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України Миколаївській області ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 10.07.1993 року по 11.02.1997 року підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з моменту права на її виникнення - з 29.08.2024 року, суд вважає необхіднім відмовити в задоволенні цих вимог з огляду на наступне.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто, дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Оскільки суд не наділений відповідними повноваженнями проводити розрахунок страхового стажу позивача і це відноситься до дискреційних повноважень ГУ ПФУ в Миколаївській області, лише після встановлення наявності у позивача страхового стажу, необхідних для призначення пенсії, ГУ ПФУ України в Миколаївській області має повторно вирішити питання щодо призначення позивачу пенсії за віком.

Отже, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2024 року про призначення пенсії за віком.

Оскільки оскаржуване рішення не було ухвалено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в задоволенні позовних вимог до цього відповідача слід відмовити.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним з метою ефективного захисту прав позивача визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах № 35 від 01.11.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України Миколаївській області Мороз Ірині Петрівні, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 10.07.1993 року по 11.02.1997 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2024 року про призначення пенсії за віком.

У задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області - відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову сторони, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1211грн. 20коп., що документально підтверджується квитанцією № 9956-3943-5713-3762 від 29.01.2024 року.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 605грн. 60коп. з урахуванням часткового задоволення позовних вимог підлягає стягненню на користь позивача з ГУ ПФУ в Миколаївській області.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд.1, ) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах № 35 від 01.11.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 10.07.1993 року по 11.02.1997 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2024 року про призначення пенсії за віком.

У задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд.1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605 грн. 20коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець