Справа № 280/11683/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

21 січня 2025 року Справа № 280/11683/24 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Кисіль Р..В, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Хмарського Романа Борисовича (вул. Товариська, буд. 13, прим. 14, м. Запоріжжя, 69006), до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) та Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), в особі представника адвоката Хмарського Романа Борисовича, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1) та Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04 травня 2023 року про приведення позивача до військової присяги у ІНФОРМАЦІЯ_2 і визнати недійсним запис у військовому квитку позивача в графі 7: «Військову присягу прийняв «04»05.2023 р. у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 п/п ОСОБА_2 »;

визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі медичної комісії від 11 травня 2023 року про визнання придатним до військової служби позивача і визнати недійсним запис у військовому квитку позивача в графі 13: «11»05.2023 р. медичної комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний придатним до військової служби за гр.. ІІ ст. __ розкладу хвороб (наказ Міноборони (СЗРУ) від 2008 р. №402. Підлягає повторному огляду 11.05.2023р.»;

визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі призовної комісії Хортицького району Запорізької області від 11 травня 2023 року про зарахування в запас позивача на підставі ст. 37 п. 1 пп. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» і визнати недійсним запис у військовому квитку позивача в графі 6: «Призовною комісією Хортицького району Запорізької області зарахований в запас 11.05.2023 р. ст. 37 п.1 пп.2 ЗУ «ПВО і ВС»;

визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі призовної комісії Хортицького району Запорізької області від 12 травня 2023 року №59/2023 про призов позивача у Збройні Сили України на підставі Указу Президента України «Про мобілізацію» і визнати недійним запис у військовому квитку позивача в графі 9: «12»05.2023р. на підставі Указу Президента України про мобілізацію призваний у Збройні Сили України (СЗРУ) №59/2023»;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести у військовий квиток позивача запис щодо його виключення з військового обліку військовозобов`язаних на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 13 вересня 2017 року на підставі пункту 6 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

визнати протиправним та скасувати наказ командира відповідача 2 від 12 травня 2023 року №135 в частині пункту 31 щодо зарахування позивача до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 , на котлове забезпечення з вечері 12 травня 2023 року;

зобов`язати відповідача 2 виключити позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, позивач просить визнати поважними причини пропуску та поновити строк для подання позивачем до суду цього адміністративного позову, розглянути цей позов в порядку загального позовного провадження, стягнути з відповідачів (солідарно) на користь позивача судові витрати, понесені ним на надання професійної правничої допомоги по цій справі.

Ухвалою від 23.12.2024 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

Відповідно до ухвали судді від 23.12.2024 позивачу необхідно було надати до суду у визначений строк заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та докази поважності причин його пропуску.

Копію зазначеної ухвали було доставлено в електронний кабінет представника позивача засобами системи «Електронний суд» 23.12.2024 о 22:49.

Ухвалою суду від 06.01.2025 за клопотанням представника позивача було продовжено строк для усунення недоліків позову до 17.01.2025.

17.01.2025 засобами системи «Електронний суд» від представника позивача до суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якої зазначає (мовою заяви):

«Оскаржувані рішення суб`єктів владних повноважень (Відповідача-1 і Відповідача-2) фактично припадають на період 4, 11 і 12 травня 2023 року.

Позивач прохає звернути увагу, що рішення, ухвалене 04 травня 2023 року Відповідачем-1 (щодо приведення Позивача до військової присяги у ІНФОРМАЦІЯ_3 ) має ознаки прямої фальсифікації, тобто внесення завідомо неправдивих даних в офіційний документ (військовий квиток Позивача).

Відділом поліції № 5 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області за заявою Позивача вже розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000467 від 25 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, за фактом того, що ОСОБА_1 до теперішнього часу є особою, яка не приймала військову присягу, а відповідний запис про прийняття ним військової присяги 04 травня 2023 року у ІНФОРМАЦІЯ_3 є сфальсифікованим. З 13 січня 2025 року Позивача залучено до розслідування цього кримінального правопорушення як потерпілого (копії витягу з ЄРДР та постанови про визнання особи в якості потерпілого додаються).

Що стосується рішень, ухвалених Відповідачами-1,2 в період 11-12 травня 2023 року, сторона Позивача прохає зважити на те, що вони ухвалювались відносно Позивача із застосуванням заходів примусу. 11 травня 2023 року Позивач особисто прийшов і звернувся до Відповідача-1 з питанням про видачу йому довідки для перетину Позивачем кордону як невійськовозобов`язаному, який 13 вересня 2017 року був виключений з військового обліку, як особа, яка була засуджена за вчинення особливо тяжкого злочину. Натомість, Відповідач-1, грубо порушуючи положення чинного законодавства про мобілізацію, вилучив наявне у Позивача тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, у якому містився відповідний запис про виключення останнього 13 вересня 2017 року ІНФОРМАЦІЯ_6 з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п.6 ч.6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», після чого фактично помістив Позивача під конвой військовослужбовців з числа працівників Відповідача-1 та проти волі Позивача ухвалив рішення про взяття його на військовий облік, визнання придатним до військової служби та призов на військову сліджу під час мобілізації до Збройних Сил України. Це супроводжувалось примусовим переміщенням Позивача під конвоєм працівників Відповідача-1 до розташування підрозділу Відповідача-2 на військовому полігоні у Житомірській області.

При зарахуванні Позивача до списків особового складу Відповідача-2 безпосередні командири залишили поза увагою звернення Позивача щодо його незаконної мобілізації та із застосовуванням до нього відносин прямого владного підпорядкування у наказовому порядку змусили його приступити до проходження курсу базової військової підготовки у польових умовах військового полігону.

Вочевидь, що за таких фактичних обставин у Позивача не було фізичної можливості повноцінно звернутись за захистом своїх прав в судовому порядку.

В подальшому, внаслідок провокаційних дій з боку військовослужбовців інструкторського складу Відповідача-2 (закидування і детонація навчальної світло-шумової гранати у наметі, в якому проживали новобранці включно з Позивачем, що спричинило вибух і сильну пожежу в наметі та паніку серед особового складу), Позивач отримав психо-емоціну травму, з якою психіатр Відповідача-2 26 травня 2023 року доправив його до КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради (медичний заклад психіатричного профілю).

Після першого курсу стаціонарного лікування Позивача, який тривав більше трьох тижнів (з 26 травня по 19 червня 2023 року), останній не зміг відновити своє психічне здоров`я, що мало своїм наслідком повторні направлення його Відповідачем-2 на стаціонарне психіатричне лікування до вищевказаного закладу охорони здоров`я (крайній курс лікування з 22 липня по 10 серпня 2023 року).

11 серпня 2023 року, після виписки з КНП «Обласний медичний спеціалізований центр», Позивач отримав інформацію від військовослужбовця Відповідача-2, який супроводжував його з меличного закладу на автовокзал, інформацію про те, що поки Позивач лікувався, його сослуживці вже закінчили курс базової військової підготовки та найближчими днями будуть направлятись у зону ведення бойових дій на Бахмутський напрямок. Тому, якщо Позивач не бажає виконувати такий бойовий наказ, то у нього ще є шанс врятувати своє життя шляхом самовільного залишення частини, тобто на власний розсуд змінити пункт прибуття при відправці з автовокзалу з м.Житомира до м.Кривий Ріг (місце розташування пункту постійної дислокації Відповідача-2). Позивач так і вчинив, відправившись з м. Житомира до м.Запоріжжя, щоб потрапити до свого дому.

Позивач, який тричі за останні три місці проходив курси стаціонарного психіатричного лікування, знаходився у пригніченому стані, він побоювався, що його дії будуть розцінені як протиправні та його можуть силою змусити відправитись в зону ведення бойових дій без належної підготовки та без прийнятої військової присяги. Є підстави вважати, що Позивач не міг в той період адекватно реагувати на вчинені відносно нього протиправні дії з боку Відповідача-1 і Відповідача-2, оскільки був переконаний, що його звернення до любого державного ограну або установи негайно призведе до його затримання і примусового повернення до війська.

За твердженням матері Позивача ОСОБА_3 , він знаходився в глибокій депресії. Вона намагалась йому допомогти, у тому числі шляхом онлайн-звернення до психолога ОСОБА_4 восені 2023 року. За результатами зустрічі психолог письмово відобразила пригнічений стан Позивача в процесі спілкування та поради щодо необхідності звернення до медичного психолога або психіатра з урахуванням зовнішніх проявів і симптомів, наявних у Позивача, які мали ознаки серьозних психічних розладів (висновок психолога додається).

Позивач фактично вів затворницький образ життя за своїм зареєстрованим місцем проживання і знаходився на утриманні своєї матері ОСОБА_3 до 11 червня 2024 року, коли до дому прийшли працівники поліції з ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та повідомили, що Позивач перебуває у розшуку як дезертир і затримали останнього в порядку ст. 208 КПК України.

13 червня 2024 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя по справі №337/2964/24 до Позивача (як підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000418 від 01 листопада 2023 року за ч. 4 ст. 408 КК України) було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк до 60 днів, до 09 серпня 2024 року включно.

В подальшому цей строк тримання під вартою Позивача неодноразово продовжувався, зокрема ухвалами Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 212/6837/24 від 24 липня 2024 року, від 17 вересня 2024 року, від 13 листопада 2024 року та від 10 січня 2025 року.

На думку сторони Позивача, це доводить що в період від дня затримання і періоду перебування Позивача під вартою в ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор», які тривають з 11 червня 2024 року до теперішнього часу, його можливості щодо оскарження рішень Відповідача-1 і Віповідача-2 також були вкрай обмеженими.

Таким чином, у сторони Позивача з моменту залучення до розгляду кримінальної справи № 212/6837/24 за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 408 КК України захисника Хмарського Р.Б. і ознайомлення останнього з фактичними обставинами справи, виникла нагальна необхідність звернення до адміністративного суду з цим позовом про визнання протиправними і скасування явно незаконних рішень щодо взяття Позивача на військовий облік і його подальшої мобілізації до Збройних Сил України (тоді як за законодавством, яке діяло на той час, Позивач мав залишатись невійськовозобов`язаним)».

Надаючи оцінку поважності наведених у заяві причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, необхідно зазначити таке.

Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

За приписами частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина 6 статті 161 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 31 березня 2020 року по справі № 807/235/16 (адміністративне провадження № К/9901/49805/18).

При цьому, з наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Щодо посилань представника на досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000467 від 25.12.2024 (вже після звернення позивача до суду з цим позовом), а також на «обмеження волі позивача» військовослужбовцями з числа працівників відповідача 1 в період 11-12 травня 2023 року суддя зазначає, що за приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З наведеної норми вбачається, що не всі публічно-правові спору належать до юрисдикції адміністративного суду. Зокрема, до юрисдикції адміністративного суду не належать публічно-правові спори, які мають вирішуватися в порядку, визначеному кримінальним процесуальним кодексом.

В даному випадку є очевидною відсутність у адміністративного суду повноважень вирішувати публічно-правовий спір щодо наявності чи відсутності в діяннях відповідача 1 (або інших суб`єктів владних повноважень чи їх посадових осіб) складу кримінально караного проступку.

Щодо посилань представника позивача на відсутність фізичної можливості повноцінно звернутися за захистом своїх прав в судовому порядку (зі змісту заяви можна припустити, що відсутність такої можливості представник пов`язує з супроводом співробітниками відповідача 1 позивача до місця знаходження відповідача 2 11-12 травня 2023 року, та перебуванням позивача на стаціонарному лікуванні в медичному закладі до 10.08.2023).

Суддя зазначає, що навіть в разі прийняття суддею позиції представника позивача як обставини яка перешкоджала своєчасному зверненню позивача до суду з цим позовом, лишається незрозумілим, що саме перешкоджало позивачу в зверненні до правоохоронних органів чи до суду в період з 11.08.2023 (день з якого позивача вважається таким, що самовільно залишив військову частину) по 11.06.2024 (день затримання позивача співробітниками поліції). Посилання представника на депресивний стан позивача суддя визнає необґрунтованим, оскільки таке твердження не доведено жодним належним та допустимим доказом. Копія письмових пояснень за підписом ОСОБА_5 суддею не визнається доказом захворювання (або хворобливого стану) позивача, оскільки зі змісту цих письмових пояснень (представник чомусь називає їх висновком психолога) однозначно слідує, що ОСОБА_5 не є медичним психологом (докази наявності у цієї особи фахової освіти (навіть не медичної), а так само фахового досвіду матеріали справи (заяви) не містять).

Щодо посилань представника позивача на тривалий термін перебування позивача під вартою суддя зазначає, що зі змісту судових рішень щодо обрання (продовження) позивачу запобіжного заходу, ухвалених у кримінальних справах №337/2964/24 та №212/6837/24, обвинувального акту від 26.09.2024 вбачається, що з 11.06.2024 позивача в кримінальному провадженні №0000418 від 01.11.2023 представляв адвокат Запорожець Олесь Володимирович, а з 27.11.2024 позивача захищає адвокат Хмарський Роман Борисович.

Фактично, з викладених в заяві про поновлення строку звернення до суду із цим позовом обставин вбачається, що в даному випадку має місце зміна позиції захисту у зв`язку з залученням в кримінальне провадження нового представника позивача й доказів наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом матеріали позову (заяви) не містять.

При цьому суддя звертає увагу представника на те, що до частини заявлених вимог має застосовуватися саме місячний строк звернення до суду, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України (з дати призову позивача на військову службу), а до решти шестимісячний строк.

Належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

Відтак, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, наведені в заяві, не можна визнати поважними, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

За приписами частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, оскільки позивач не подав до суду належних доказів поважності пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою, а наведені позивачем причини пропуску строку є неповажними, наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись статтями 169, 241, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Хмарського Романа Борисовича (вул. Товариська, буд. 13, прим. 14, м. Запоріжжя, 69006), до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) та Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, вказані у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Хмарського Романа Борисовича (вул. Товариська, буд. 13, прим. 14, м. Запоріжжя, 69006), до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) та Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,- повернути позивачеві.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.В. Кисіль