Справа № 160/23702/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
УСТАНОВИВ:
30.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 03.09.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 03.09.2024 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
- довідку про заробітну плату позивача за спірний період, зокрема з 01.05.2024 року по 31.07.2024 року;
- детальний розрахунок нарахованої заробітної плати позивачу, за спірних період;
- звернення позивача про виплату йому спірного грошового забезпечення;
- рішення/листи/відмови відповідача щодо виплати спірних коштів;
- усі наявні докази щодо суті спору.
17.09.2024 року відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву позивача.
17.09.2024 року відповідачем 1, разом із відзивом, до суду подано клопотання про вихід зі спрощеного провадження та про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
18.09.2024 року судом на розгляд ставилася питання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
14.10.2024 року закрито підготовче провадження; призначено справу до розгляду по суті на 28.10.2024 року.
29.10.2024 року позивачем до суду через підсистему Електронний суд подано уточнений позов, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора щодо не забезпечення Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Східного регіону в повному обсязі бюджетними асигнуваннями на проведення видатків з виплати заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01 травня 2024 року по 31 липня 2024 року включно, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року - 3028 грн.;
- зобов`язати Офіс Генерального прокурора забезпечити Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону бюджетними асигнуваннями, необхідними та достатніми для здійснення видатків з виплати заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01 травня 2024 року по 31 липня 2024 року включно, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року - 3028 грн.;
- визнати протиправними дії Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 1 травня 2024 року по 31 липня 2024 року включно, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, в розмірі 1600 грн.;
- зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недонараховану та невиплачену заробітну плату прокурора за період з 1 травня 2024 року по 31 липня 2024 року включно на підставі частин третьої статті 81 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з посадового окладу прокурора, обрахованого з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн., за вирахуванням фактично виплачених сум та утриманням передбачених законом податків й обов`язкових платежів при їх виплаті.
28.10.2024 року суд вирішив повернутись на стадію підготовчого провадження відповідно до ст.ст. 180-183 КАС України, оголошено перерву у підготовчому засіданні; наступне підготовче засідання призначено на 12.11.2024 року.
29.10.2024 року позивачем до суду подано письмову відповідь на відзив відповідача 1.
29.10.2024 року позивачем до суду подано клопотання про витребування доказів.
Підготовче засідання по справі призначено на 10.12.2024 року.
Витребувано у відповідача 1,2 додаткові докази по справі, зокрема:
- довідку про нараховану та фактично виплачену заробітну плату ОСОБА_1 за період з 1 травня 2024 року по 31 липня 2024 року включно із зазначенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який був використаний для нарахування заробітної плати за вказаний період;
інформацію та належним чином завірену копію документів на підтвердження наявності чи відсутності у Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону коштів для виплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 1 травня 2024 року по 31 липня 2024 року включно, виходячи із встановленого на 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.;
- кошторису (бюджетні асигнування), затвердженого на 2024 рік для Спеціалізованої прокуратури у Сфері оборони Східного регіону на виплату заробітної плати;
- інформації та належним чином завірених копій документів на підтвердження виділення чи причин невиділення Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Східного регіону за період з 1 травня 2024 року по 31 липня 2024 року коштів для виплати заробітної плати за період з 1 травня 2024 року по 31 липня 2024 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень.
29.11.2024 року відповідачем 1 долучені додаткові докази по справі.
02.12.2024 року відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву. Долучені додаткові докази по справі.
05.12.2024 року позивачем до суду подано відповідь на відзив відповідача 2.
10.12.2024 року у зв`язку із повітряною тривогою відкладено розгляд справи, наступне підготовче засідання призначено на 10.01.2025 року.
06.01.2025 року позивачем до суду подано письмову відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 07.01.2025 року клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою он-лайн сервісу відеозв`язку EasyCon, задоволено. Допущено учасників процесу до участі у судовому засіданні, яке призначено на 10.01.2025 року о 10-00 год. та в подальших судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
10.01.2025 року закрито підготовче провадження; призначено справу до розгляду по суті на 16.01.2025 року.
16.01.2025 року позивачем подано до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
16.01.2025 року фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
Суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 243 КАС встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідачем, 1,2 протиправно було нараховано та виплачено заробітну плату у період з 01.05.2024 року по 31.07.2024 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1600 гривень.
При цьому, відповідач 1 мав нарахувати та виплатити позивачу заробітну плату, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень.
Позивач вважає, що Спеціалізована прокуратура у сфері оброни Східного регіону було неправильно визначилася із розрахунковою величиною посадового окладу прокурора, неправомірно застосувавши в розрахунку іншу величину, що є меншою від встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн. з 01 січня 2024 року, передбаченого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», ст. 81 Закону України «Про прокуратуру».
А отже, враховуючи наведені обставини, позивач посилається на те, що у спірний період, внаслідок протиправних дій відповідачів, він отримав заробітну плату у зменшеному розмірі, що є порушенням його конституційних прав, у тому числі права на оплату праці, тому звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 1, Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону

Відповідач 1 направив відзив на позовну заяву згідно якого з даним позовом не погоджується та вважає його безпідставним, оскільки згідно зі ст. ст. 89 і 90 Закону №1697-VII фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України. Фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.
Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності органів прокуратури України здійснюються Генеральною прокуратурою України нині Офісом Генерального прокурора.
Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.
Вказане положення кореспондується з положеннями частини дев`ятої статті 81 Закону № 1697-VII, в якій встановлено, що фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури у розмірі 1600 гривень.
Враховуючи те, що положення статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» є чинними і неконституційними не визнавалися, Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону, виконуючи функції розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня, діяла відповідно до вимог чинного законодавства та в межах бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.
Вказують про те, що Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону не наділена правом самостійно, без правового врегулювання збільшення видатків Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати, виходячи з посадового окладу прокурора, обрахованого з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень.
Таким чином, враховуючи наведені обставини, відповідач 1 не погоджується із позовними вимогами позивача, оскільки вважають, що Спеціалізованою прокуратурою у сфері оброни Східного регіону не порушено прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах.
Також, вказують про те, що будь-яка протиправність дій або бездіяльність з боку Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо позивача відсутня, що унеможливлює покладення на неї обов`язку нарахувати та виплатити недораховану та невиплачену заробітну плату.
Крім того, зазначають про те, що стягнення із Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону грошових коштів на користь фізичної особи при відсутності будь-якої вини державного органу покладає непомірний тягар на прокуратуру як юридичну особу, яка фінансується з Державного бюджету України в межах затверджених кошторисів на утримання цього органу, що є недопустимим, зокрема в умовах правового режиму воєнного стану.
ІV. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 2, Офісу Генерального прокурора

Відповідач 2 направив відзив на позовну заяву, згідно якого з цим позовом не погоджується та вважає його безпідставним, оскільки відповідно до статті 4 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі-Закон № 1697-VII) організація та діяльність органів прокуратури визначаються Конституцією України, цим та іншими Законами України.
Засади і порядок оплати праці прокурорів в Україні врегульовані, Законом України №1697-VII та бюджетним законодавством.
Відповідач 2 зазначає про те, що у цьому випадку визначений законодавцем у законах про Державний бюджет станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та на 01.01.2024 р.р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, не суперечить вимогам Закону № 1697-VII та не свідчить про протиправну бездіяльність Офісу Генерального прокурора з огляду на те, що заробітна плата ОСОБА_1 нараховувалася і виплачувалася з урахуванням чинних законодавчих актів.
Імперативом для Офісу Генерального прокурора є встановлені в законах України про державні бюджети норми, які не підлягають розширеному тлумаченню або застосуванню, як альтернативні.
У зв`язку з цим Офіс Генерального прокурора позбавлений повноважень щодо збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснення нарахування заробітної плати прокурорам, виходячи з розміру посадового окладу, передбаченого статтею 81 Закону № 1697-VII, який розрахований з іншого розміру прожиткового мінімуму, ніж передбачено законами про державний бюджет для розрахунку посадового окладу прокурора окружної прокуратури. Наведене свідчить про відсутність з боку Офісу Генерального прокурора протиправних дій (бездіяльності) щодо незабезпечення Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Східного регіону бюджетними асигнуваннями на проведення видатків з виплати заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.05.2024 по 31.07.2024, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року 3028 гривень.
Встановлення посадових окладів прокурорів має здійснюватись на підставі Закону, а не самостійних рішень органу прокуратури, оскільки це може призвести до порушення норм бюджетного законодавства і принципу законності.
Законодавство України не передбачає можливості для виплат заробітної плати працівниками прокуратури поза межами видатків державного бюджету.
Враховуючи наведені обставини, відповідач 2 просить суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, та встановив таке.
Позивач з грудня 2021 року проходив службу на різних прокурорських посадах в органах прокуратури України.
Наказом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 20.03.2023р. №55К позивача було призначено на посаду прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.
На зазначеній посаді позивач працював з 21 березня 2023 року до 12 червня 2024 року, що підтверджується копією трудової книжки позивача.
Наказом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 10 червня 2024 № 277 К позивача було призначено на посаду прокурора відділу підтримання публічного обвинувачення в суді та нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах управління організації процесуального керівництва, нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень та при проведенні оперативно-розшукової діяльності Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.
На цій посаді позивач працював з 13 червня 2024 року.
Вказані обставини сторонами не заперечуються та підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями трудової книжки на ім`я позивача та відповідних наказів.
Отже, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб для розрахунку посадового окладу становив також 1600 гривень.
Позивач у спірний період часу був прокурором, та одержував заробітну плату (грошове забезпечення) за рахунок коштів державного бюджету та здійснював встановлені для вищезазначеної посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, як державного органу.
Застосування спеціального прожиткового мінімуму для працездатних осіб для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури позивач вважає протиправним.
Таким чином, не погоджуючись з визначеним та встановленим розміром заробітної ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із цим позовом для захисту порушених прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697- VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).
Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього Рішення:

частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

У своєму рішенні від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону № 1697- VII.

У пункті 2 резолютивної частини Рішення № 7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697- VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Таким чином, відповідні положення втратили чинність з 13.12.2019 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697- VII зі змінами втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, відповідно до положень частини двадцятої статті 86 Закону № 1697- VII.

Також, рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 року № 6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону № 1697- VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягає частина перша статті 81 Закону № 1697- VІІ, відповідно до якої заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» №1928-IX від 02.12.2021, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури з 1 січня становить 1600 гривень.

У ст.81 Закону України «Про прокуратуру» зазначено: «1. Заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. 2. Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1)вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Розмір щорічної премії прокурора не може становити більше 30 відсотків розміру суми його посадового окладу, отриманої ним за відповідний календарний рік. Заробітна плата прокурора - стажиста окружної прокуратури складається з посадового окладу, який установлюється в розмірі двох третин посадового окладу прокурора окружної прокуратури, та надбавки за вислугу років. 3. Посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. 4. Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора обласної прокуратури - 1,2; 2) прокурора Офісу Генерального прокурора - 1,3. 5. Посадові оклади прокурорів, які перебувають на адміністративних посадах, встановлюються у такому розмірі: 1) Генерального прокурора - 1,7 посадового окладу прокурора Офісу Генерального прокурора; 2) першого заступника Генерального прокурора - 1,5 посадового окладу прокурора Офісу Генерального прокурора; 3) заступника Генерального прокурора - 1,3 посадового окладу прокурора Офісу Генерального прокурора; 4) керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора - 1,27-1,20 посадового окладу прокурора Офісу Генерального прокурора; 5) заступника керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора - 1,17-1,10 посадового окладу прокурора Офісу Генерального прокурора; 6) керівника обласної прокуратури - 1,5 посадового окладу прокурора обласної прокуратури; 7) першого заступника керівника обласної прокуратури - 1,4 посадового окладу прокурора обласної прокуратури; 8) заступника керівника обласної прокуратури - 1,3 посадового окладу прокурора обласної прокуратури; 9) керівника підрозділу обласної прокуратури - 1,27-1,20 посадового окладу прокурора обласної прокуратури; 10) заступника керівника підрозділу обласної прокуратури - 1,17-1,10 посадового окладу прокурора обласної прокуратури; 11) керівника окружної прокуратури - 1,5 посадового окладу прокурора окружної прокуратури; 12) першого заступника керівника окружної прокуратури - 1,4 посадового окладу прокурора окружної прокуратури; 13) заступника керівника окружної прокуратури - 1,3 посадового окладу прокурора окружної прокуратури; 14) керівника підрозділу окружної прокуратури - 1,27-1,20 посадового окладу прокурора окружної прокуратури; 15) заступника керівника підрозділу окружної прокуратури - 1,17-1,10 посадового окладу прокурора окружної прокуратури. … 7. Прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу. Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України. 9. Фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України».

Відповідно до п.4 ч.5 ст.7 Закону України «Про прокуратуру» єдність системи прокуратури України забезпечується: фінансуванням прокуратури виключно з Державного бюджету України.

Згідно з ч.1 ст.90 Закону України від 14.10.2014 року за №1697-VII «Про прокуратуру» фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період (…).

У ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зазначено: «Установити з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: … працездатних осіб - 2684 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень; …».

У ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» зазначено: «Установити з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: … працездатних осіб - 3028 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень; …».

У ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» зазначено: «Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку. До осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані особами з інвалідністю в установленому порядку. Прожитковий мінімум, визначений для осіб, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому державному соціальному страхуванню, збільшується на суму обов`язкових платежів.».

За ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для: загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм; встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім`ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; визначення права на призначення соціальної допомоги; визначення державних соціальних гарантій і стандартів обслуговування та забезпечення в галузях охорони здоров`я, освіти, соціального обслуговування та інших; встановлення величини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; формування Державного бюджету України та місцевих бюджетів. Для оцінки рівня життя в регіоні, розроблення та реалізації регіональних соціальних програм, визначення права на призначення соціальної допомоги, що фінансується за рахунок місцевих бюджетів, органами місцевого самоврядування може затверджуватися регіональний прожитковий мінімум, не нижчий від установленого відповідно до цього Закону.

VІІ. ОЦІНКА СУДУ

Судом вивчено й інші норми права, які стосуються виниклого публічно-правового спору.

Так, слід вказати про те, що згідно зі ст. ст. 89 і 90 Закону № 1697-VII фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законодавством, у тому числі у випадках, передбачених міжнародними договорами України або проектами міжнародної технічної допомоги, зареєстрованими в установленому порядку.

Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Офісом Генерального прокурора.

Частинами 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України встановлено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Забезпечення функціонування системи прокуратури за змістом ст.ст. 89, 90 Закону №1697-VII та ст.ст. 23, 48 Бюджетного кодексу України передбачає визначення у державному бюджеті України видатків на фінансування прокуратури не нижче рівня, що забезпечує можливість повного і незалежного здійснення нею повноважень відповідно до закону, проте будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Законом України «Про прожитковий мінімум» передбачено, що розмір прожиткового мінімуму щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», який набрав чинності з 01.01.2022 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, установлено в розмірі 1600 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, теж установлено в розмірі 1600 гривень.

Положення Закону №1697-VII «Про прокуратуру» та Закону «Про Державний бюджет України на 2024 рік» в частині визначення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, які претендують на застосування до спірних правовідносин, були прийняті в різний час. Так, Закон «Про прокуратуру», який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України, прийнятий 14.10.2014 (набрав чинності 15.07.2015), а Закон «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», положеннями якого прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1600 гривень, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, набрав чинності 01.01.2022 року та 01.01.2024 року відповідно.

Тобто, Закон «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким і визначено на цей час прожитковий мінімум для визначення посадового окладу прокурора в розмірі 1600 гривень, набрав чинності у часі пізніше.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 18.06.2020 року №5-рп(ІІ)/2020, до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) - «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) - «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Використовуючи згаданий принцип верховенства права (правовладдя), можна зробити висновок, що до спірних правовідносин застосовними є положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким і визначено прожитковий мінімум для визначення посадового окладу прокурора в розмірі 1600 грн., а не 3028 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 року, встановлений цим самим Законом), оскільки для обрахунку заробітної плати прокурора прожитковий мінімум визначений у меншому розмірі і є спеціальним, прийнятий пізніше у часі відносно Закону України «Про прокуратуру», саме яким і зроблено прив`язку до прожиткового мінімуму на відповідний рік при обрахунку посадового окладу прокурора. Отже, згідно з правилом конкуренції правових норм у часі має перевагу над загальним Законом України «Про прокуратуру».

Слід зазначити про те, що з 01.01.2022 року відбулось підвищення заробітної плати прокурорів.

Норма Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким і визначено прожитковий мінімум для визначення посадового окладу прокурора в розмірі 1600 гривень є діючою та не визнана неконституційною.

Конституційним Судом України не було визнано неконституційним положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у частині встановлення з 01.01.2023 року прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для «працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень».

Конституційним Судом України також не визнано неконституційним положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у частині встановлення з 01.01.2024 року прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для «працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень».

З матеріалів справи вбачається, що позивачу виплати заробітної плати, тощо здійснювались відповідно до виділених відповідачу 1 коштів (бюджетних асигнувань) та приписів бюджетного законодавства.

Матеріальний стан позивача за спірний період у порівнянні з минулими роками не погіршився.

Протилежного позивачем не доведено та відповідних доказів до суду не надано.

Тому, враховуючи наведене, слід дійти до висновку, про відсутність доказів про неналежне нарахування та виплат відповідачем 1 позивачеві заробітної плати за спірний період його трудової діяльності.

Фактично така ж правова позиція викладена у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 22.10.2024 року по справі №160/15712/24 та у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024 року по справі №140/1157/24.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовна заява позивача не підлягає задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, Офісу Генерального прокурора про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, без задоволення.

Щодо розплоду судових витрат.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, Офісу Генерального прокурора про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 21, ).

Відповідач 2: Офіс Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, код ЄДРПОУ 00034051)

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 16.01.2025 року.

Суддя В.В. Ільков