Справа № 149/4061/24
Суддя: Олійник І. В.
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/4061/24
Провадження №2-а/149/11/25
Номер рядка звіту 129
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 р. м.Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олійника І. В.,

за участі секретаря Янюк А. Й.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Короткий зміст заявлених вимог

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення № 900 від 12.12.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Наведені в оскаржуваній постанові відомості позивач вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам, а наявність складу адміністративного правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами, оскільки він вчасно оновив облікові дані, а повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 24.11.2024 не отримував, відтак умислу неявки до ТЦК у нього не було. Також у постанові є анкетні дані іншої особи, а не позивача. Враховуючи це, просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 20.12.2024 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

31.12.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву узагальнені доводи котрого зведено до того, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки позивач не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а оскаржуваною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач є військовозобов`язаним, вчасно (16.07.2024) уточнив облікові дані, має відстрочку, що підтверджується копією військово-облікового документа (а.с. 7).

Повісткою №427535 від 07.10.2024 позивач викликався на 17.10.2024 11:00 год. (а.с. 30).

06.12.2024 стосовно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за те, що він будучи повідомленим повісткою про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вказаний час до РТЦК не прибув, чим порушив вимоги п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (копія на а.с. 11).

Постановою у справі про адміністративне правопорушення № 900 від 12.12.2024 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягненні у виді штрафу у розмірі 17000 грн. За змістом оскаржуваної постанови позивач був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , як це передбачено п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, однак, у вчизначений в повістці термін не прибув, підтверджуючих документів із зазначенням поважних причин неявки не надав, чим порушив ч. 3. ст. 17 Закону України "Про оборону України", ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Позиція суду

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оборону України" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З копії повістки встановлено, що позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 11:00 год. 17.10.2024 (копія на а.с. 30), цю повістку направлено поштою, і згідно довідки пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" (копія на а.с. 29).

В протоколі про адміністративне правопорушення від 06.12.2024 не зазначено дату коли позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в оскаржуваній постанові датою неявки є 24.11.2024 14:00 год., що не відповідає змісту повістки про виклик на 17.10.2024 11:00 год. Інших доказів про виклик позивача на 24.11.2024 суду не надано. Відтак відповідачем не доведено те, що позивач викликався на був належно оповіщений про необхідність явки 14:00 год. 24.11.2024.

З інших досліджених судом доказів також не встановлено умислу позивача на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема неявку на виклик до РТЦК. Окрім того позивачем вчасно оновивлено свої облікові дані, отримано відстрочку.

За встановлених у справі обставин, а також відомостей зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 06.12.2024 в діях позивача не відсутній склад правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому провадженні підлягає закриттю, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Помилкове зазначення в мотивувальній частині постанови анкетних даних іншого громадянина, зважаючи на правильність даних позивача у вступній, описовій та резолютивній частинах постанови не є істотним порушенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд доходить висновку про задоволення позову, визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 210-1, 247, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 132, 139, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 900 від 12.12.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000 грн, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення суду складено 22.01.2025.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК