Справа № 398/6792/24
Суддя: Авраменко О. В.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/6792/24
Провадження №: 2-а/398/19/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" січня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

16.12.2024 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє на підставі ордеру адвокат Ковальов А.І., звернувся в суд з позовом до Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 07 грудня 2024 року серії «ЕНА» №3621180, а також закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.12.2024 року поліцейським Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капралом поліції Германом Д.Ю. відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої він, цього ж дня о 15 год. 12 хв. у м. Олександрія по вул. Гетьмана Мазепи, 16, керуючи автомобілем «OPEL VECTRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія», при цьому здійснив рух, перетнувши її, чим порушив п.п. 8.5.1 ПДР України та чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що 07.12.2024 року о 15 год. 12 хв. він не лише не здійснював перетину дорожньої розмітки 1.1 по вул. Гетьмана Мазепи, 16 у м. Олександрія, а й взагалі не керував транспортним засобом за зазначеною адресою. Спілкування позивача із співробітниками поліції відбулося не на вул. Гетьмана Мазепи, а по просп. Соборному в м. Олександрії. При цьому, автомобіль «OPEL VECTRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , взагалі не здійснював рух та не був зупинений поліцейським, а стояв припаркований на узбіччі проїзної частини з заглушеним двигуном та відкритим капотом, оскільки в той час ОСОБА_1 займався полагодженням двигуна, який не працював.

Ухвалою суду від 20 грудня 2024 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року задоволено клопотання представника позивача та замінено неналежного відповідача Олександрійський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача подав заяву, в

якій просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому, та розглядати справу без його та позивача участі.

17 січня 2025 року через систему «Електронний суд» відповідач подав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що оскаржувана постанова складена відповідно до вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позову. Також представник відповідача просив розглянути справу без його участі. Крім того, Олександрійським РВП ГУНП в Кіровоградській області надано відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано факт вказаного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

07 грудня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поліцейським Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капралом поліції Германом Д.Ю. винесено постанову серії ЕНА №3621180, згідно з якою 07.12.2024 року о 15 год. 12 хв. у м. Олександрія по вул. Гетьмана Мазепи, 16, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «OPEL VECTRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія», при цьому здійснив рух, перетнувши її, чим порушивп.п. 8.5.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Підпунктом 8.5.1 пункту 8.5 ПДР України встановлено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1цих Правил.

Пунктом 1.1. глави 1 розділу 34 ПДР України визначено, що 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Лінію розмітки 1.11 (вузька суцільна лінія) перетинати заборонено з боку суцільної лінії розмітки. Лінію 1.2, якою позначено край проїзної частини, перетинати дозволяється (якщо це не заборонено встановленими дорожніми знаками). Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год (глави 1 розділу 34 ПДР України).

Частиною 1 статті 122 КУпАП, серед іншого, передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожньої розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх

компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядкуорган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд зазначає наступне.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів та показань свідків.

Частиною 2 статті 77КАС України встановлено, що В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Доведення «поза розумним сумнівом» означає, що позиція представлена суб`єктом владних повноважень, має бути доведена таким чином, щоб у «розумної (розсудливої) людини» не лишилося «розумного сумніву» що особа винна.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову представник відповідача посилався виключно на норми чинного законодавства України. З відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудного відеореєстратора поліцейського, наданого Олександрійським РВП ГУНП в Кіровоградській області на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, вбачається, що автомобіль, яким керував позивач рухається на зустріч автомобілю поліції та здійснює поворот наліво на перехресті, після чого зупиняється. При цьому, здійснюючи поворот наліво позивач не перетинав дорожню розмітку 1.1 «вузька суцільна лінія», оскільки така розмітка безпосередньо на перехресті відсутня. До моменту зустрічного роз`їзду, на наданому відеозаписі, взагалі неможливо ідентифікувати автомобіль, яким керував позивач.

В оскаржуваній постанові зазначено, що факт порушення зафіксовано на нагрудну бодікамеру, однак з наданих відеозаписів вбачається, що зафіксовано лише факт спілкування поліцейського з позивачем після зупинки автомобіля останнього.

Отже, відповідачем не надано жодного доказу, який би об`єктивно підтверджував би факт перетину позивачем дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія».

Суд бере до уваги, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені особою яка може бути зацікавленою, а підтвердження зазначених фактів не знайшли свого підтвердження на відеозаписі, який було надано з нагрудного відео реєстратора поліцейського на якому було зафіксовано факт вказаного правопорушення. На думку суду ця обставина обґрунтовано ставить під сумнів надання доказів відповідачем щодо вчинення правопорушення позивачем.

Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі №201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року у справі №743/1128/17 та від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17.

Оскільки не доведена вина особи, на яку накладено адміністративне стягнення, то в силу принципу «поза розумним сумнівом» відповідач не довів правомірності своїх дій та рішень.

Отже, суб`єктом владних повноважень не доведено факту вчинення позивачем правопорушення. Враховуючи, що обов`язок доказування в даній справі покладено саме на відповідача, то суд дійшов висновку щодо недоведеності відповідачем правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченою ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у справі, які складаються із судового збору, в розмірі 605,60 грн., сплаченого позивачем при подачі позову, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України суд покладає на рахунок Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Керуючись ст. ст. 77, 139, 242, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (адреса місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. В.Чміленка, буд. 41, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії «ЕНА» №3621180 від 07 грудня 2024 року, винесену поліцейським Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капралом поліції Германом Д.Ю., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (адреса місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. В.Чміленка, буд. 41, ).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20 січня 2025 року.

Суддя О.В.Авраменко