Справа № 140/14298/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21 січня 2025 року ЛуцькСправа № 140/14298/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., одержавши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в розмірі 5080,70 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25.12.2024 в задоволенні заяви ВЧ НОМЕР_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено, позовну заяву залишено без руху та роз`яснено, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали позивач має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати інші підстави для поновлення строку.

03.01.2025, на виконання ухвали суду від 25.12.2024 про залишення позовної заяви без руху, до суду надійшла заява ВЧ НОМЕР_1 про усунення недоліків позовної заяви (вих. № 12787 від 31.12.2024). Інших документів на усунення недоліків позовної заяви до суду не надходило.

У заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач просить врахувати той факт, що посадові особи ВЧ НОМЕР_1 постійно переміщалися в районі виконання бойових завдань по території України, що свідчить про такі обставини, за яких своєчасне звернення до суду стає неможливим або утрудненим. ВЧ НОМЕР_1 є частиною, яка з перших днів війни і до цього часу приймає безпосередню участь у захисті незалежності та територіальної цілісності України в районі виконання бойових завдань, тому на воєнний стан переведено увесь склад військової частини, оскільки він складається з військовослужбовців ЗСУ, в т. ч. з посадових осіб юридичного та фінансового відділу.

Суд, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, заяву про поновлення строку звернення до суду (вих. № 12064 від 07.12.2024) та додані до неї документи, заяву про усунення недоліків позовної заяви (вих. № 12787 від 31.12.2024), дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду необхідно відмовити, а позовну заяву повернути позивачу, з огляду на таке.

Спори, пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби - підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства (вказану правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 818/1688/16, від 12.12.2018 у справі № 804/285/16).

Згідно із преамбулою Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-ІХ (далі Закон № 160-ІХ) цей Закон визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Верховний Суд у постанові від 18.01.2024 у справі № 520/11225/23 вказав, що за змістом положень Закону № 160-ІХ особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди, про що командир (начальник) видає відповідний наказ. Однак, термін у три роки передбачений саме для притягнення особи до відповідальності. Водночас відшкодування завданої шкоди - у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби - здійснюється у судовому порядку. При цьому, Закон № 160-ІХ не визначає строки звернення до суду щодо відшкодування такої шкоди. За таких умов, при визначенні строку звернення суб`єкта владних повноважень до суду з позовом про відшкодування завданої шкоди застосуванню підлягають відповідні норми КАС України.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

З доданих до позовної заяви документів убачається, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.11.2019 № 254, старшого солдата за контрактом ОСОБА_1 , який перебуває в розпорядженні командира бригади, звільненого наказом командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади від 26.11.2019 № 267-РС з військової служби у запас відповідно до пункту «е» (у зв`язку із обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання) частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, з 26.11.2019 виключено зі списків особового складу, з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цим же наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.11.2019 № 254 утримано вартість виданого ОСОБА_1 обмундирування в сумі, обчисленій пропорційно часу, який залишився до кінця строку носіння 6023,83 грн.

Крім того, ОСОБА_1 було ознайомлено під підпис з довідками від 15.11.2019 № 50, від 26.11.2019 № 47 про вартість речового майна, що підлягає відшкодуванню в добровільному порядку.

Отже, з 26.11.2019 у позивача виникли підстави для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача коштів.

Проте, позивач звернувся до суду з цим позовом лише 07.12.2024, тобто із значним пропуском тримісячного строку звернення до суду.

При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку звернення суд враховує таке.

Згідно із усталеною практикою Верховного Суду причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.02.2024 у справі № 990/270/23 вказала, що поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові також зазначила, що розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13.12.2011 у справі № 17-рп/2011 визначив, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки ж звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. При цьому підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання, заяви (скарги).

Враховуючи викладене, лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права звернення із позовом у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Тобто, поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 18.12.2024 у справі № 280/7379/23).

Верховний Суд у постанові від 06.04.2021 у справі № 823/2363/18 вказав, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Суд не приймає до уваги посилання позивача про те, що посадові особи ВЧ НОМЕР_1 постійно переміщалися в районі виконання бойових завдань по території України, позивач є частиною, яка з перших днів війни і до цього часу приймає безпосередню участь у захисті незалежності та територіальної цілісності України в районі виконання бойових завдань, тому на воєнний стан переведено увесь склад військової частини, оскільки він складається з військовослужбовців ЗСУ, в т. ч. з посадових осіб юридичного та фінансового відділу, оскільки на підтвердження таких обставин не подано до суду належних та допустимих доказів.

Крім того, аналіз відомостей автоматизованої системи документообігу суду та Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про те, під час воєнного стану протягом 2022-2024 рр. ВЧ НОМЕР_1 неодноразово зверталася до Волинського окружного адміністративного суду з позовами до військовослужбовців про стягнення коштів (зокрема, 05.09.2022 справа № 140/5822/22; 23.10.2022 справа № 140/7629/22; 05.09.2023 справа № 140/27189/23; 09.09.2023 справа № 140/28577/23; 15.09.2023 справа № 140/29928/23; 20.09.2023 справа № 140/30540/23; 01.11.2023 справа № 140/33336/23; 01.11.2023 справа № 140/33339/23 та ін.), що спростовує доводи позивача про неможливість звернення до суду з цим позовом через залучення посадових осіб юридичного та фінансового відділу до виконання бойових завдань.

На думку суду, керівництво ВЧ НОМЕР_1 , навіть у випадку залучення посадових осіб юридичного та фінансового відділу до виконання бойових завдань (на підтвердження чого до суду не подано доказів), могло і повинно було передоручити подання позовної заяви до суду іншій особі. Зазначене свідчить про неналежну організацію забезпечення представництва з боку відповідальних осіб та недбале ставлення до своїх процесуальних обов`язків, що в свою чергу не можуть бути поважними підставами для поновлення пропущеного строку на звернення до суду (такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 08.10.2024 у справі № 580/3881/20).

За правилами частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із частиною другою статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо: у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Отже, оскільки вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду (вих. № 12064 від 07.12.2024) та у заяві про усунення недоліків позовної заяви (вих. № 12787 від 31.12.2024) підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду судом визнані неповажними, при цьому, належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку позивачем не надано, тому у задоволенні заяви про усунення недоліків позовної заяви необхідно відмовити, а позовну заяву повернути позивачу на підставі частини другої статті 123, пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України.

Як передбачено частинами першою, другою статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Відтак, оскільки позовну заяву повернуто, тому позивачу необхідно повернути з бюджету судовий збір в сумі 3028,00 грн, сплачений платіжною інструкцією від 26.09.2024 № 16.

Керуючись частиною другою статті 123, пунктом 9 частини четвертої, частинами п`ятою - сьомою статті 169, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про усунення недоліків позовної заяви відмовити.

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів повернути позивачу без розгляду.

Повернути Військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) з бюджету судовий збір в розмірі 3028 гривень 00 копійок (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок), сплачений платіжною інструкцією від 26 вересня 2024 року № 16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх