Справа № 280/10478/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Справа № 280/10478/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

- стягнути з ВЧ НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за весь час проходження військової служби за контрактом, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2024 року.

Позовна заява подана представником позивача Мінченком І.А., який діє на підставі довіреності від 30.08.2024 №1745.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що позивач проходив військову службу в ВЧ НОМЕР_2 . Після звільнення позивач виявив, що ВЧ НОМЕР_2 не виплатила грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно за весь час проходження військової служби. У подальшому, в інтересах ОСОБА_1 , представник Мінченко І.А. неодноразово, як через засоби електронного зв`язку, так і через засоби поштового зв`язку, направляв заяви про надання довідки щодо вартості не отриманого речового майна, яке підлягало видачі за весь період служби, та про отримання компенсації за нього. Втім, зазначені заяви були проігноровані військовою частиною, яка не виконала свого обов`язку щодо нарахування та виплати компенсації за не отримане речове майно. Позивач вважає, що такими діями відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка порушує його соціальні права. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 18.11.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 22.11.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувано від ВЧ НОМЕР_2 докази по справі.

21.01.2025 представник відповідача подав аналогічні за змістом відзиви на позовну заяву, в яких заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що Порядком виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 (далі Порядок №178) визначено механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил України грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, зокрема пунктом 3 Порядку №178 встановлено, що у випадку звільнення з військової служби військовослужбовцям виплачується грошова компенсація з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення. Пунктом 4 Порядку визначено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Інформація щодо військового майна, яке видане в користування військовослужбовцям підрозділу згідно абзацу четвертого пункту 11 розділу V Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440, обліковується у книзі обліку військового майна, виданого військовослужбовцям (додаток 54), або в інформаційно-комунікаційній системі. Втім, з рапорту начальника речової служби тилу військової частини НОМЕР_2 картка (книга) обліку особистого військового майна, виданого військовослужбовцям (додаток 54) була імовірно втрачена в зоні бойових дій АДРЕСА_3 , на даний час методика щодо прорахунку компенсації за не отримане речове майно відсутня. Таким чином, на теперішній час неможливо встановити, яке саме майно отримувалось позивачем, яке ні, та розрахувати вартість речового майна і розмір компенсації за не отримане позивачем майно.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 , що сторонами не заперечується.

Відповідно до витягу з Наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) №233 від 20.08.2024 молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , головного сержанта 3 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти ВЧ НОМЕР_2 звільненого з військової службо у запас відповідно до п.п. «б» п.3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII). Направити на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом витягу з наказу №233 від 20.08.2024 відомості про нарахування та виплату позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно відсутні.

09.09.2024 представник позивача звернувся до командира ВЧ НОМЕР_2 із заявою, в якій просив видати речовий атестат військовослужбовця ОСОБА_1 за період служби, Довідку (и) про обставини поранення ОСОБА_1 за період служби; грошовий атестат ОСОБА_1 ; Довідку (нового зразку) про додаткові види грошового забезпечення (згідно постанови Правління ПФУ від 02.03.2023 року №10-1, додаток 8 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення особі, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (п.3 розділ ІІІ); Довідку про доходи ОСОБА_1 за період служби у НОМЕР_2 ; Довідку форми 6 про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; Накази про стройовій частини щодо ОСОБА_1 про увесь рух військовослужбовця (призначення на посаду, прибув, вибув на МСЕК, лікування, відпустки, переміщення, звільнення).

Також, 09.10.2024 представник позивача звернувся до командира ВЧ НОМЕР_2 із заявою, у якій просив виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на підставі Порядку №178.

Доказів розгляду вказаних заяв відповідачем до суду не надано.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати грошової компенсації за не отримане речове майно, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до статті 9-1 Закону №2011-ХІІ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначає Порядок №178.

Відповідно до пунктів 2-5 Порядку №178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністра оборони України 29.04.2016 №232 (далі - Інструкція №232) встановлено, що військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна. Порядок виплати грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог Порядку №178. Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку №178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів.

Отже, чинне законодавство передбачає, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

Застосовування у пункті 3 Порядку №178 словосполучення «у разі звільнення з військової служби», а не, наприклад, «при звільненні з військової служби», дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу).

Тож військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

На користь вказаного висновку свідчить те, що в пункті 4 Порядку №178 передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника у різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації його прав та інтересів, закріплених Конституцією та законодавством.

Подібну позицію Верховний Суд висловлював неодноразово (пункти 41-43 постанови від 4 лютого 2020 року у справі №825/1571/16; пункти 28-30 постанови від 23 серпня 2019 року у справі №2040/7697/18; пункти 41-43 постанови від 30 липня 2020 року у справі №820/5767/17), постанова від 09 січня 2024 року у справі № 400/5062/22.

Судом встановлено, що уповноважений представник позивача 09.10.2024 звернувся до відповідача із заявою про виплату позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речового майна.

Втім, як встановлено судом, вказана заява відповідачем не розглянута, жодного рішення по ній не прийнято, докази відмови відповідача у виплаті компенсації вартості за неотримане речове майно до суду не надано.

З наданих відповідачем у відзиві на позовну заяву пояснень вбачається, що неможливо визначити вартість такої грошової компенсації у зв`язку з ймовірною втратою облікових документів в зоні бойових дій. Водночас, відповідачем не надано жодних доказів того, що ним вчиняються будь-які активні дії щодо виправлення такої ситуації та відновлення втрачених документів, не надано доказів ініціювання службового розслідування за даним фактом та його результатів.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не розгляді заяви про виплату позивачу грошової компенсації вартості за не отримане речове майно.

Суд не може підміняти собою суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого належить розгляд відповідної заяви та прийняття вмотивованого рішення, приймаючи рішення замість нього в умовах неповного з`ясування відповідачем обставин, що мали значення для правильного прийняття рішення, у тому числі у питанні визначення переліку та вартості неотриманого позивачем речового майна, належної суми компенсації, тощо, а тому захист порушеного права у спосіб, визначений позивачем, шляхом стягнення з відповідача грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, є передчасним.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, суд враховує таке.

За змістом пунктів 1-4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Адміністративний суд надає оцінку рішенням, діям чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, виключно з огляду на їх зміст.

Виходячи з встановлених обставин справи, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви представника позивача про виплату грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, зобов`язання відповідача розглянути заяву представника позивача від 09.10.2024 про виплату позивачу грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, та прийняти рішення щодо виплати позивачу грошової компенсації вартості за не отримане речове майно з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», інших судових витрат не заявив, відтак розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 5-7, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не розгляду заяви про виплату грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, поданої 09.10.2024 представником ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 розглянути заяву про виплату грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, подану 09.10.2024 представником ОСОБА_1 , Мінченком Іваном Андрійовичем, та прийняти рішення щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за не отримане речове майно з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Військова частина НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 21.01.2025.

Суддя М.О. Семененко