Справа № 160/28368/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
23.10.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу період роботи на Стаханівському Державному заводі феросплавів незаконними та протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу період роботи з 19.10.1994 по 31.12.1998 (4 роки 2 місяці 12 днів та з 01.07.2014 по 19.01.2015 (6 місяців 18 днів) та здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з врахуванням даних періодів.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачеві не зараховані до страхового стажу спірні періоди роботи, оскільки у трудовій книжці відсутня дата звільнення, через тимчасову окупацію позивач не має можливості надати уточнюючі документи, що не залежить від волі позивача. У зв`язку із зазначеним позивач вважає, що має правові підстави на поновлення порушених прав та інтересів шляхом зарахування до страхового стажу вказаних періодів роботи.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Ухвалою суду від 29.10.2024 відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
Адміністративний позов та копія ухвали від 29.10.2024 отримані відповідачами в системі «Електронний суд» 24.10.2024 та 30.10.2024 відповідно, що підтверджується долученими до матеріалів справи довідками про доставку електронного листа.
Відповідно до ч. 7 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.
Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідачем, на виконання ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не надіслано до суду відзиву на адміністративний позов та не повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
З 22.05.2020 заявник отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На підставі записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.06.1990, до страхового стажу не зараховано:
період роботи з 01.06.1991 по 31.03.1994 на Стаханівському заводі «Динамо», оскільки у записі про звільнення відсутній підпис відповідальної особи;
періоди роботи на Стаханівському Державному заводі феросплавів, починаючи з 19.10.1994 зараховано частково: з 01.01.1999 по 30.06.2014 (за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування), оскільки відсутній запис про звільнення.
Згідно наданих документів та даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж складає 27 років 2 місяці 1 день (зарахований по 28.02.2023), у тому числі додатковий стаж (з дня встановлення інвалідності до досягнення віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058) 9 років 6 місяців 1 день.
Не погоджуючись з незарахуванням спірних періодів та відмовою у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
До набрання чинності Закону № 1058 питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788), відповідно до статті 56 якого до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв, при цьому зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до статті 62 Закону України № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Згідно пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За змістом приписів пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 01.06.1990 містить наступні записи за спірний період (мовою оригіналу):
Стахановський державний завод феросплавів:
- запис №9: 19.10.1994, принята в ЖКО дворником;
- запис №10: 15.09.1998, переведена счетоводом в том же отделе;
Стахановський державний завод феросплавів перетворено на Відкрите акціонерне товариство «Стахановський завод феросплавів»;
- запис №11: 01.03.2001, переведена рабочей тепличного хозяйства 4 разряда;
- запис №12: 01.08.2001, переведена заведующей хозяйством в административно-хозяйственный отдел;
- запис №13: 01.04.2007, переведена временно начальником АХО;
- запис №14: 10.12.2007, переведена заведующей хозяйством в административно-хозяйственный отдел;
- запис №15: 04.09.2008, переведена на должность начальника административно-хозяйственного отдела;
Відкрите акціонерне товариство «Стахановський завод феросплавів» переіменовано на Публічне акціонерне товариство «Стахановський завод феросплавів»;
Общество с ограниченной ответственностью «Альфа Торг»:
- запис №16: 08.02.2016, принята на должность оператора профессиональной уборки в Обособленное подразделение Адыгея.
17.01.2015 ОСОБА_1 подана на ім`я голови правління ПАТ «Стахановський завод феросплавів» нотаріально засвідчена заява про звільнення з посади начальника адміністративно-господарчого відділу Публічного акціонерного товариства «Стахановський завод феросплавів» відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України за згодою сторін з 19.01.2015, копію якої долучено до матеріалів справи.
Згідно форми РС-право до страхового стажу ОСОБА_1 зараховані періоди: з 01.06.1990 по 12.04.1991, з 13.04.1991 по 03.04.1994, з 01.01.1999 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 11.05.2006, з 15.09.2006 по 31.12.2006, з 01.02.2007 по 01.02.2007, з 01.04.2007 по 30.06.2014, з 05.09.2019 по 15.10.2019, з 11.12.2019 по 06.03.2020, з 01.09.2021 по 30.09.2021, з 01.10.2021 по 28.02.2023, всього 30 років 1 місяць 22 дні.
За приписами підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).
Відомості такої довідки містять інформацію про сплату страхових внесків, єдиного внеску з 01.07.2000, з часу запровадження персоніфікованого обліку.
Долучена до матеріалів справи довідка за формою ОК-5 містить відомості щодо позивача за період з січня 1999 року, довідка за формою ОК-7 містить відомості щодо позивача за період з січня 2011 року.
У той же час, судом встановлено, що ОСОБА_1 прийнята на роботу у Стаханівський Державний завод феросплавів з 19.10.1994, останній запис про роботу на даному підприємстві датований 04.09.2008, Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування містить відомості про сплату страхових внесків з січня 1999 року, а до страхового стажу позивача відповідачем зарахований період роботи з 01.01.1999.
Таким чином, за умови підтвердження трудовою книжкою записів при прийняття позивача на роботу та зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.01.1999, суд вважає підтвердженим долученими до матеріалів справи документами роботу позивача у Стаханівському Державному заводі феросплавів у період з 19.10.1994 по 31.12.1998 та наявність підстав для зарахування такого періоду до страхового стажу ОСОБА_1 , а також здійснення перерахунку пенсії з урахуванням зазначеного періоду роботи.
Щодо зарахування до страхового стажу періоду з 01.07.2014 по 19.01.2015 суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
З початком збройної агресії Російської Федерації проти України у 2014 році, що призвело до бойових дій та окупації частини територій України, через активні бойові дії та тимчасову окупацію території України, позивач вимушена була виїхати з окупованого м. Кадіївка, зареєстрована як внутрішньо переміщена особа.
Зважаючи на той факт, що підприємство, в якому позивач працювала, знаходиться на непідконтрольній владі України території, до своїх трудових обов`язків бухгалтера ПАТ «Стахановський завод феросплавів» вона повернутись не змогла, позивач зазначає, що подала до підприємства заяву про звільнення, про що зазначено судом вище.
У трудовій книжці позивача відсутній запис про звільнення, також відсутні копії наказів, судових рішень або будь-яких інших документів, які б підтверджували дату звільнення позивача з зазначеного підприємства.
Також, робота позивача у спірний період з 01.07.2014 по 19.01.2015 не підтверджується відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, сплата страхових внесків за цей період відсутня.
З урахуванням викладеного, суд робить висновок про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення вимог позивача щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.07.2014 по 19.01.2015.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про часткове задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду, в розмірі 1121,20 грн, що документально підтверджується квитанцією від 22.10.2024.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 605,60 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи на Стаханівському державному заводі феросплавів з 19.10.1994 по 31.12.1998.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи на Стаханівському державному заводі феросплавів з 19.10.1994 по 31.12.1998 та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням даного періоду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський