Справа № 202/12903/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2025 року м. Дніпросправа № 202/12903/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2024 ( суддя Слюсар Л.П.) в адміністративній справі №202/12903/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції третя особа: Поліцейський 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Тамашевський Олексій Олександрович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Величка О.В., через систему «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, який 01.11.2024 року подано в новій редакції.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві, посилається на те, що 19.10.2024 об 11:32:39 поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Тамашевським Олексієм Олександровичем розглянуто в м. Дніпрі Дніпровського району Дніпропетровської області, проспект Дмитра Яворницького (Карла Маркса), 65, справу про адміністративне правопорушення, винесено постанову ЕНА № 3296300 від 19.10.2024 та визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що нібито ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи належним йому транспортним засобом марки TOYOTA LAND CRUISER НОМЕР_1 19.10.2024 в 11:28:13 в м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 65 не виконав вимог дорожнього знаку 3.34. «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив пункт 8.4. «в» Правил дорожнього руху порушення вимог заборонених знаків (п.п. 1-6). Також в п.п.8-9 оскаржуваної постанови вказано, що права, за ст.268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП і копію постанови вручено з внесеним записом «від підпису відмовився» без зазначення даних особи, та доказів, котрі це підтверджують. З винесеною поліцейським постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3296300 від 19.10.2024, позивач повністю не згоден та вважає її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, його прав, свобод та інтересів, внаслідок чого оскаржувана постанова підлягає визнанню протиправною і скасуванню в судовому порядку. У зв`язку з чим, просив суд: визнати протиправною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3296300 від 19.10.2024, винесену поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Тамашевським Олексієм Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень, а справу про адміністративне правопорушення щодо позивача - закрити, на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП. Судовий збір та понесені витрати, що будуть документально підтверджені, у зв`язку з розглядом і вирішенням даної справи у суді, стягнути з відповідача.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2024 адміністративний позов задоволено.

Департамент патрульної поліції не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні спірної постанови, інспектор керувався положеннями ПДР, КУпАП та Закону України «Про дорожній рух», в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне водієм, а тому він діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права, а тому вважає, що постанова серії ЕНА № 3296300 від 19.10.2024 винесена у відповідності до норм чинного законодавства.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 19 жовтня 2024 року поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Тамашевським Олексієм Олександровичем винесено постанову Серія ЕНА № 3296300 по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмір 340 гривень, на підставі того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи належним йому транспортним засобом марки TOYOTA LAND CRUISER НОМЕР_1 19.10.2024 в 11:28:13 в м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 65 не виконав вимог дорожнього знаку 3.34. «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив пункт 8.4.в Правил дорожнього руху порушення вимог заборонених знаків.

Вищевказану постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, позивач вважає незаконною.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом а) п. 2.1 ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із підпунктом «а» п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Підпунктом «в» пункту 8.4 ПДР визначено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно із пунктом 3 Розділу 33 ПДР дорожній знак 3.34 "Зупинку заборонено" відноситься до заборонних знаків та визначає заборону зупинки і стоянки транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зона дії дорожнього знаку 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений. Зона дії знаку може бути зменшена табличкою 7.2.2. на початку зони дії, а також установленням у кінці його зони дії дублюючого знака з табличкою 7.2.3.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Відповідно до частини 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.02.2018 по справі 536/583/17.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ч.1-3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем на підтвердження правомірності спірної постанови до суду надано відеофайл, на якому міститься відеозапис із відеореєстратора, на якому зафіксовано зупинений вантажний автомобіль на узбіччі дороги. З указаного відеозапису неможливо установити зону дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та факт перебування автомобіля, яким керував позивач в зоні дії указаного дорожнього знаку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у пункті 5 оскаржуваної постанови від 19.10.2024 «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» у порушення вимог ст. 283 КУпАП відсутні відомості про місце скоєння правопорушення у тому числі географічні координати, тобто відомості про місце зупинки ОСОБА_1 автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Крім того, із наданого відповідачем відеозапису встановлено, що процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення дотримано не було, зокрема, час між виявленим правопорушенням 19.10.2024 року о 11:28:13 та розглядом справи о 11:32:39 становить лише 4 хвилини, не взяті пояснення ОСОБА_1 , тим самим порушено права останнього.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення не підтверджена належними та достовірними доказами.

Таким чином, суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а в даному випадку відповідачем, в порушення вимог 72 КАС України не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що в свою чергу не дає можливості встановити винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

За результатами апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції про необґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2024 в адміністративній справі №202/12903/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 16 січня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова