Справа № 460/332/25
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про передачу адміністративної справи до іншого адміністративного суду
21 січня 2025 року м. РівнеСправа №460/332/25
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.О. Дорошенко, після одержання позовної заяви:
доІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому позивач просить суд:
визнати незаконним та скасувати рішення відповідача від 13.12.2024 про відмову у перетині державного кордону по відношенню до позивача, прийняте начальником кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип А), капітаном ОСОБА_2 ;
зобов`язати відповідача відновити перетин кордону осіб ПМП, статус якого набутий до 18.05.2024, діяти в межах та у спосіб закону, ст. 19, 58 Конституції України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді вирішення питання щодо дотримання позивачем правил підсудності при зверненні до адміністративного суду з цим позовом здійснено судом 21.01.2025.
Згідно з ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом (абз.1).
Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача (абз.2).
Матеріали позовної заяви містять довідку про зняття з реєстрації місця проживання за №02/11.1-7370, видану 04.12.2019 Здолбунівською міською радою, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання Республіка Польща, м. Познань, з 18.11.2019.
Відповідно до ч. 6 ст. 171 КАС України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.
За змістом відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 21.01.2025 №1047366 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 03.03.1997 проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Знятий з реєстрації місця проживання 18.11.2019.
Інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) позивача в Україні відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру не містить.
Відтак, з урахуванням вимог абз. 2 ч. 1 ст. 25 КАС України ця адміністративна справа підлягає вирішенню адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача. Тобто адміністративним судом, юрисдикція якого поширюється на територію Львівської області.
Згідно з Додатком №1 до Указу Президента України від 16.11.2004 №1417/2004 "Про утворення місцевих адміністративних судів, затвердження їх мережі" на територію м. Львів (місцезнаходженням відповідача) поширюються повноваження Львівського окружного адміністративного суду.
Таким чином, дана адміністративна справа підсудна Львівському окружному адміністративному суду.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Так, у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
За встановлених обставин, суд дійшов висновку про необхідність передачі адміністративної справи №460/332/25 на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.
Керуючись статтями 25, 29, 243, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративну справу №460/332/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій передати на розгляд Львівському окружному адміністративному суду.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повну ухвалу складено 21 січня 2025 року.

Суддя Н.О. Дорошенко