Справа № 560/17132/24
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

21 січня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звертався з рапортом, у якому просив звільнити його з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Однак, у звільненні з військової служби відмовлено, а тому звернувся до суду з позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представником військової частини НОМЕР_1 подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає про відсутність підстав для звільнення позивача з військової служби у зв`язку з ненадання документів, що підтверджують відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення батька позивача або якщо вони самі потребують постійного догляду, що підтверджується відповідними документами.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся з рапортом до командира взводу матеріально-технічного забезпечення і механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований , у якому просив звільнити його з військової служби на підставі п.3 ч.12, п.п. г п.2 ч.4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з небажанням продовжити військову службу та сімейними обставинами, якими є необхідність здійснення постійного догляду за батьком ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю ІІ групи та відсутні інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи.

До рапорту ОСОБА_1 додав нотаріально засвідчені копії наступних документів: паспорт ОСОБА_1 ; РНОКПП ОСОБА_1 ; витяг з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 ; свідоцтво про народження ОСОБА_1 ; паспорт батька позивача; РНОКПП батька позивача; витяг з реєстру територіальної громади про місце проживання батька позивача; довідки МСЕК 12ААГ №942260 ОСОБА_1 ; висновку ЛКК №699 від 26.07.2024 ОСОБА_1 ; афідевіт ОСОБА_1 ; пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 ; паспорт матері позивача; РНОКПП матері позивача; витяг з реєстру територіальної громади про місце проживання матері позивача; пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 ; свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 ; свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 ; свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_3

29 жовтня 2024 року т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_4 направлено повідомлення, у якому зазначено, що додані до рапорту документи підтверджують потребу ОСОБА_5 у постійному догляді. Документи подані з рапортом про звільнення з військової служби не дають підстав встановити наявність або відсутність у ОСОБА_1 інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, на яких відповідно до законодавства покладено обов`язок здійснювати постійний догляд за ним, та здійснення чи нездійснення такими членами сім`ї постійного догляду.

Такими документами можуть бути (але не виключно) один із документів, що підтверджує інвалідність таких осіб, їх потребу в постійному догляді, перебування під арештом (крім домашнього арешту), відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі, тощо.

Вказані обставини свідчать, що подані документи разом із рапортом про звільнення з військової служби, не є належними підтверджуючими документами для звільнення з військової служби з підстав, визначених підпунктом г пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Враховуючи вищевикладене, командування військової частини НОМЕР_1 не може задовольнити рапорт про звільнення з військової служби.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

За нормами частини другої статті 2 Закону №2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Згідно частини шостої статті 2 Закону №2232-ХІІ видами військової служби є, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

В свою чергу, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Так, відповідно до підпункту "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції станом на день подання рапорту про звільнення 25.04.2024) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, під час дії воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Отже, системний аналіз вищевказаної підстави для звільнення з військової служби містить вимогу щодо необхідності підтвердження відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Наказом Міністерства оборони України від 23.07.2024 №495, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.09.2024 за №1361/42706, внесені зміни до Додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (пункт 12.11 розділу XII).

Наказом визначений перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зокрема конкретизовано, що при поданні до звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я:

документи, що підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);

один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.

В даному випадку наявність чи відсутність інших осіб І чи II ступеня споріднення, які здійснюють або можуть здійснювати догляд за особою з інвалідністю, що його потребує, підтверджується актом обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що такий акт до рапорту солдата ОСОБА_1 про звільнення з військової служби не додавався.

Отже, подаючи на розгляд командира військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби від 21.10.2024, солдат ОСОБА_1 належним чином не підтвердив підстави звільнення.

Водночас суд зазначає, що позивач за наявності у нього такого документа, окрім тих, які були додані до рапорту про звільнення з військової служби, не позбавлений права звернення до військової частини з рапортом про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 та абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої-третьої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів обґрунтованість заявлених вимог. Натомість відповідачем доведено, що у спірних відносинах він діяв обґрунтовано та правомірно. Тому, позов задоволенню не підлягає.

Правові підстави для задоволення даного позову відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_7 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_8 )

Головуючий суддя Я.В. Драновський