Справа № 160/23960/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
03.09.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , в якому позивач просить:
- визнати відмову військової частини НОМЕР_2 щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в редакції, що діяла на час подання рапорту станом на 13.02.2024), протиправною.
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 звільнити ОСОБА_1 , з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в редакції, що діяла на час подання рапорту станом на 13.02.2024), через необхідність здійснення постійного догляду за хворим батьком, що підтверджується відповідним медичним висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
06.09.2024 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 у справі №160/23960/24 означений адміністративний позов задоволено частково.

Визнано відмову військової частини НОМЕР_2 щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», протиправною.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 зареєстрований 13.02.2024 року вх. №766, за результатом чого прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

01.01.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. №16/25).

Вирішуючи означену заяву, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно із ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З матеріалів справи видно, що представництво інтересів ОСОБА_1 здійснює адвокат Співак Вікторія Анатоліївна, що підтверджується ордером на надання правничої допомоги серії АЕ №1270276 від 15.03.2024.

Також матеріали справи містять Договір про надання юридичної (правничої) допомоги №11/03/2024 від 11.03.2024.

Згідно п. 2.1. Договору про надання юридичної (правничої) допомоги №11/03/2024 від 11.03.2024 клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання з надання професійної правничої допомоги, пов`язаної із здійсненням представництва інтересів «Клієнта» в т.ч. під час його звільнення з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком, у всіх судових, правоохоронних та контролюючих органах України, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності, в т.ч. й органах Міністерства оборони України, у військових частинах ЗС України, у т.ч. НОМЕР_2 , органах Військової служби правопорядку, органах Державного бюро розслідувань, для чого клієнт надає Адвокатському об`єднанню повноваження на представлення його інтересів без жодних обмежень щодо вчинення певних дій, в т.ч. й процесуальних, право від його імені подавати та підписувати рапорта, клопотання та звернення, в т.ч. й на ім`я безпосереднього командира та командира військової частини, в т.ч НОМЕР_2 , заяви по суті та заяви з процесуальних питань, викладати свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань, надавати пояснення, в т.ч. й додаткові щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, отримувати необхідні документи (в тому числі рішення, ухвали та постанови суду) і здійснювати усі інші законні дії, пов`язані з виконанням цього договору, в т.ч. але не вичерпно, знайомитись з матеріалами справи, робити з них копії, прослуховувати фіксацію судового процесу, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності або неповноти, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, ставити питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, одержувати довідки та документ/и в будь-яких компетентних органах, сплачувати державне мито або будь-які інші платежі, розписуватись за клієнта, представляти інтереси клієнта у виконавчому провадженні, в тому числі, але не виключно в органах Державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 2.1.6. договору для надання професійної правничої допомоги «Клієнту» за даним договором, «Виконавцем» призначено:

- адвоката Співак Вікторію Анатоліївну, яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3236 (рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області № 68 від 13.12.2016);

Відповідно до п. 4.1 договору за надану професійну правничу допомогу, беручи до уваги обсяг послуг та робіт пов`язаних з представництвом в суді та/або іншою правничою допомогою, в т.ч. й збором доказів, які є необхідними для належного захисту прав та інтересів клієнта щодо предмету даного договору, враховуючи складність та значення для Клієнта справи, клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар у формі, незабороненій законодавством, згідно додатку, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 4.4 Договору визначено, що сума, розрахунок якої вказано в п.4.1. даного Договору, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі відповідно до Акта виконаних робіт (наданих послуг), є витратами на професійну правничу допомогу Адвокатського об`єднання за надання професійної правничої допомоги та зменшенню чи поверненню в разі виконання відповідних робіт (надання послуг) не підлягає.

Відповідно до Додатку до Договору про надання юридичної (правничої) допомоги №11/03/2024 від 11.03.2024 за надання професійної правничої допомоги, визначеної у п.4.1 Договору про надання професійної правничої допомоги №11/03/2024 від 11.03.2024, клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню «ЛІГА СОВА», гонорар в формі, не забороненій законодавством України, з розрахунку вартості наступних наданих послуг:

- усна консультація щодо питань військової служби звільнення з військової служби під час воєнного стану у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду 1500 грн.;

- аналіз реєстру судових рішень щодо звільнення з військової служби під час воєнного стану за сімейними обставинами 2000 грн.;

- зустріч з клієнтом для узгодження правової позиції у випадку звернення до суду із позовною заявою 2500 грн.;

- складання позовної заяви до А4476 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії 9000 грн.;

- написання відповіді на відзив 6000 грн;

- в разі, якщо буде досягнуто мету представництва (прийнято судове рішення про задоволення позовних вимог по справі за позовом клієнта, клієнт додатково сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар, сума якого дорівнює 15000 грн., у зв`язку із чим належить до судових витрат.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 27.12.2024 до Договору про надання професійної правничої допомоги № 11/03/2024 від 11.03.2024 Адвокатське об`єднання «Ліга Сова», на виконання Договору про надання професійної правничої допомоги № 11/03/2024 від 11.03.2024, надало ОСОБА_1 юридичні послуги вартістю 15000,00 грн.

Верховний Суд в постанові від 07.05.2020 року по справі №820/4281/17 та постанові від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16 зробив висновок, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Також Верховний Суд зазначив, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Крім цього суд звертає увагу, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Про це зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі №910/12876/19 від 07.07.2021 року.

Отже, суд вважає, що заява позивача щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу в частині стягнення 15000,00 грн. не відповідає критерію розумності та на думку суду такі витрати не співрозмірні із виконаною роботою в суді, а їх відшкодування за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини цієї справи матиме надмірний характер.

Враховуючи зазначене, з огляду на те, що адміністративний позов задоволено частково, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. відповідають критерію розумності, співрозмірні із складністю справи та виконаною роботою адвоката, а отже витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 134, 137, 139, 248, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 160/23960/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча ) грн 00 коп.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 13.01.2025.

Суддя О.В. Царікова