Справа № 240/18531/24
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Житомир справа № 240/18531/24

категорія 111031101

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Романченка Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17 червня 2024 року № 1-0610-UА006814 щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2023 рік на суму 22394,75 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків, шляхом корегування суми податкового боргу на суму, визначену у податковому повідомленні-рішенні від 17 червня 2024 року № 1-0610-UА006814.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вважає, що контролюючим органом безпідставно винесено податкове повідомлення-рішення зі сплати податку на нерухоме майно (будівля цеху по обробці граніту), відмінне від земельної ділянки, оскільки вказана будівля не підпадає під оподаткування передбачене підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Наголошує, що об`єкт, який належить йому на праві власності, складає комплекс промислового призначення, придатний для промислового виробництва та за своїми ознаками відповідає класу будівель промисловості, а тому не є об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю та безпідставністю. Відзив мотивовано тим, що сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме статус будівлі промисловості не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування. Разом з тим зазначає, що позивач не є промисловим товаровиробником, не використовує власне нерухоме майно саме для промислового виробництва (виготовленні промислової продукції будь-якого виду), а тому підстави для застосування пп. "є" п.п. 266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України відсутні.

Ухвалою суду від 12.11.2024 у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Житомирській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у справі №240/18531/24 відмовлено.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як свідчать матеріали справи, позивачу на праві приватної власності належить об`єкт нежитлової нерухомості: будівля цеху по обробці граніту.

Згідно свідоцтва на право власності №26895894 від 17.09.2014 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №26898057 від 17.09.2014 ОСОБА_1 набув право приватної власності на об`єкт нерухомого майна: будівля, цеху по обробці граніту за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 668,5 кв.м.

Вказана будівля знаходиться на земельній ділянці, що за цільовим призначенням є землею промисловості та згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯМ№097938 також належить ФОП ОСОБА_1

17.06.2024 Головним управлінням ДПС у Житомирській області на підставі підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України) сформоване податкове повідомлення-рішення №1-0610-UА006814 щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2023 рік на суму 22394,75 грн, яке було направлено позивачу засобами поштового зв`язку та отримано 26.07.2024.

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із даним позов.

Так, 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким ст. 266 ПК України викладено в новій редакції, а об`єкти оподаткування податком на нерухоме майно доповнено об`єктами нежитлової нерухомості.

Згідно зі ст. 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до пп. 266.1.1, пп 266.2.1, пп. 266.3.1, пп. 266.3.2 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Аналіз встановлених обставин справи дозволяє зробити висновок, що у наявних правовідносинах спірним є питання можливості застосування пп. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України щодо об`єкту нерухомого майна, що належить позивачу на праві власності.

Пунктом 30.1 статті 30 ПК України визначено поняття податкової пільги - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Відповідно до пп. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед іншого будівлі промислові та склади (підпункт «ґ»).

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року № 507, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» група 125 «Будівлі промислові та склади» клас 1251 «Будівлі промисловості».

До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу 1251 «Будівлі промисловості», який в свою чергу включає підкласи: 1251.1 - «Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості», 1251.2 - «Будівлі підприємств чорної металургії», 1251.3 - «Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості», 1251.4 - «Будівлі підприємств легкої промисловості, 1251.5 - «Будівлі підприємств харчової промисловості», 1251.6 - «Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості», 1251.7 - «Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості», 1251.8 - «Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості», 1251.9 - «Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне».

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 820/3556/17 (постанова від 17.02.2020), застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Слід зауважити, що статус об`єкта оподаткування - будівля цеху по обробці граніту, у наявних правовідносинах підтверджений документами про право власності, а тому не є спірним між сторонами.

А тому, будівля цеху по обробці природного каменю, розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 668,5 кв.м це об`єкт нерухомого майна, який відноситься до будівель промисловості та будівель інших промислових виробництв на які поширюється вимога пп. «є» пп. 266.2.2 ст. 266 ПК України.

Обґрунтовуючи підстави винесення спірного податкового повідомлення-рішення відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що, застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункті "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі, а не належність конкретному суб`єкту-платнику.

Сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу будівлі промисловості не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування.

Так, ще однією умовою звільнення від оподаткування за пп. «є» пп. 266.2.2 ст. 266 ПК України є фактичне використання за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях В-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Позивач стверджує, що будівля цеху по переробці каменю використовується виключно у власній господарській діяльності.

Судом доказів зворотного не встановлено, та відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований, як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець, основним видом діяльності є 23.70 Різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю.

Зі змісту наданих до матеріалів справи податкової декларації платника єдиного податку та податкової декларації з рентної плати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у 2023 році задекларовано дохід у розмірі 5386439 грн.

Суд погоджується з висновками відповідача, що правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є одночасна сукупність наступних умов: використання споруди безпосередньо для промислового виробництва; особа має бути промисловим товаровиробником.

Аналогічні висновки щодо застосування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України викладені у рішеннях Верховного Суду у справі №2240/3410/18 від 01 лютого 2023 року, від 17.02.2020 у справі №820/3556/17. У яких вказано, що застосування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Однак суд критично ставиться до наведених відповідачем критеріїв віднесення платника податків до промислового товаровиробника та до нічим не передбаченого обов`язку такого платника підтверджувати первинними документами використання об`єкта нерухомості у господарській діяльності з промислового виробництва товарів у спірний період.

Достатнім для надання пільги у наявних правовідносинах є встановлення факту віднесення будівлі, що перебуває у власності позивача до будівлі промисловості, наявність у позивача статусу фізичної особи-підприємця, встановлення факту сплати позивачем єдиного податку за 2023 рік, та наявність зв`язку виду підприємницької діяльності ОСОБА_1 (КВЕД 23.70 Різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю) та цільового призначення промислового об`єкта нерухомості (будівля цеху по обробці граніту).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що зазначене майно ОСОБА_1 використовував за функціональним призначенням, тобто для обробки граніту, що є основним видом діяльності позивача.

Будь-яких доказів використання позивачем зазначених вище приміщень для цілей, не пов`язаних з виробництвом, податковим органом в процесі розгляду справи не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем дотримані умови для застосування пп. "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, а відповідачем не доведено правомірності прийнятого податкового повідомлення - рішення від 17 червня 2024 року № 1-0610-UА006814, а тому позов цій частині слід задовольнити.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків про скасування боргу (нарахування) щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.60.1.4 п.60.1 ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно з п.60.5 ст.60 ПК України у випадках, визначених п.п. 60.1.4 п. 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відтак, після скасування судом спірного податкового повідомлення-рішення таке рішення відповідача буде вважатись відкликаним з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Слід зауважити, на час розгляду справи в суду відсутні підстави вважати, що після скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення податковим органом не буде внесено зміни до інтегрованої картки платника податків в частині донарахованих грошових зобов`язань.

А тому, вимога позивача про внесення змін до інтегрованої картки платника податків про скасування боргу визнається судом передчасною.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню в частині.

Щодо судового збору, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, такий відповідно до ст.139 КАС України розподілу не підлягає.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 134, 139, 242-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7,м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити в частині.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 17 червня 2024 року №1-0610-UА006814.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко

21.01.25