Справа № 679/1359/23
Суддя: Грибанова Л. О.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/2/2024
Справа № 679/1359/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

секретаря судового засідання Рябуха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Нетішинського міського суду, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Щавінський К.С., до Головного управління Національної поліції в Рівненській області - про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди, -

встановив:

25 жовтня 2023 року до Нетішинського міського суду, відповідно до Ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року (а.с.13), на підставі ст.29 ч.1 п.2 КАС України, надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Щавінський К.С. до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, - про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві ОСОБА_1 (а.с.1-6) зазначено:

19 травня 2023 року, о 10 годині 10 хвилин, поліцейським СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Чайка В.Р. позивача ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом по вулиці Вишенського міста Острог з подальшим направленням на огляд на стан сп`яніння, з зазначенням наявності ознак наркотичного сп`яніння - неприродної блідості обличчя; поведінки, що не відповідає обстановці,

направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до ст.266 КУпАП, і, якщо порушено визначену КУпАП процедуру проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, такий огляд є недійсним,

п.12 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкції №1452/735), визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я,

отже, положення КУпАП та Інструкції №1452/735 по різному визначають порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду, і, за таких обставин мають бути застосовані норми права, які мають вищу юридичну силу, тобто, положення КУпАП,

поняття «якість закону» (quality of law) або «принцип зрозумілих правил» (understandable rules) охоплює собою такі характеристики відповідного акта законодавства як, зокрема, чіткість, точність, недвозначність, зрозумілість, узгодженість, доступність, виконуваність, передбачуваність та послідовність, і ці характеристики стосуються як положень будь-якого акта (норм права, які в ньому містяться), так і взаємозв`язку такого акта з іншими актами законодавства такої ж юридичної сили,

категорія «якість закону» є основою правового порядку, що ґрунтується на верховенстві права (принцип правовладдя, rule of law), оскільки, однією з вимог цього принципу є юридична визначеність (legal certainty), яка є істотно важливою у питаннях довіри суспільства до судової системи,

норми права, що не відповідають критерію «якості закону» (зокрема, не відповідають принципу передбачуваності (principle of foreseeability) або передбачають можливість різного тлумачення та правозастосування), суперечать і такому елементу принципу верховенства права як заборона свавілля, а застосування таких норм може призвести до порушення конституційних прав особи та неможливість адекватного захисту від необмеженого втручання суб`єктів владних повноважень у права такої особи,

законодавчий акт, який містить норму, що не сформульована з достатньою мірою якості, а також, не дозволяє особі регулювати (впорядкувати) свою поведінку та передбачати (без зайвої складності або отримавши, при потребі, відповідну консультацію) наслідки такої поведінки, не володіє повною мірою такою ознакою як обов`язковість (не може розглядатись як «право»),

суб`єкт нормотворчості не повинен порушувати права особи внаслідок ухвалення «неоднозначних» актів законодавства та повинен за це нести відповідальність (особливо, якщо акт передбачає можливість обмеження прав особи), а також, відповідний суб`єкт повинен мати обов`язок негайного виправлення негативної ситуації, зумовленої прийняттям акта, що містить норми права, які не відповідають критерію «якість закону»,

застосування критерію «якості закону» судами під час розгляду справ має важливе практичне значення та безпосередньо впливає на ефективність судового захисту прав та інтересів особи та на якість судового рішення загалом, одним із критеріїв чого є формулювання у резолютивній частині рішення такого припису, який було би легко виконати та, відповідно, ефективно захистити порушені права особи,

установивши невідповідність акта законодавства критерію «якість закону» суд, за загальним правилом, повинен тлумачити національне законодавство таким чином, щоб результат цього тлумачення відповідав верховенству права з урахуванням усіх складових цього принципу, зокрема, справедливості та розумності,

відповідно до сталої судової практики, правозастосовний орган (суб`єкт, що представляє державу) у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права має тлумачити та застосовувати норму на користь суб`єкта приватного права, адже якщо держава нездатна забезпечити видання зрозумілих загальнообов`язкових правил поведінки, негативні наслідки у спірних правовідносинах неправомірно покладати на іншу особу,

у практиці ЄСПЛ також застосовуються вироблені багаторічною практикою підходи, відповідно до яких якість закону означає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване застосування відповідного законодавства, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та правильності, що допускає можливість різного тлумачення такого законодавства, порушує критерій «якості закону»; втручання у право особи може бути виправданим, якщо воно не тільки «встановлено законом» та здійснено «згідно із законом», але й передбачається «якісним» законом,

ЄСПЛ у справі «Новік проти України» зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності, вимога «якості закону» у розумінні п.1 ст.5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля, у справі «Волков проти України», характеризуючи загальні принципи законності втручання, суд наголосив, що вислів «згідно із законом» .... також стосується якості закону, вимагаючи, щоб він був доступний для зацікавленої особи, яка, окрім того, повинна мати можливість передбачити наслідки його дії щодо себе, формулювання національного законодавства повинно бути достатньо передбачуваним, щоб дати особам адекватну вказівку щодо обставин та умов, за яких державні органи мають право вдатися до заходів, що вплинуть на конвенційні права особи (рішення у справі «C.G. та інші проти Болгарії» (C.G. and Others v. Bulgaria), законодавство повинно забезпечувати певний рівень юридичного захисту проти свавільного втручання з боку державних органів (рішення у справі «P.G. та J.H. проти Сполученого Королівства» (P.G. and J.H. V. the United Kingdom),

інспектор не запропонував водію - позивачеві ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а одразу направляв до медичного закладу, чим порушив порядок проведення огляду визначений приписами ст.266 КУпАП,

неспроможність держави в особі МВС України забезпечити співробітників поліції технічними засобами для огляду водія на стан наркотичного сп`яніння не може бути підставою для обмеження прав громадян, які в таких випадках у разі будь-якої підозри на наявність у них ознак наркотичного сп`яніння вимушені їхати до медичного закладу, витрачаючи власний час,

отже, працівник поліції істотно порушив приписи ст.266 КУпАП в частині права особи пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу,

надалі, на незаконну вимогу працівника поліції, який проігнорував право водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, позивач ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради, за висновком якого щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 19 травня 2023 року (складено о 12 годині 05 хвилин) - «… у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено»,

таким чином, відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та огляд на стан сп`яніння було безпідставним і незаконним, що підтверджується результатами огляду та відеозаписом події,

ст.19 ч.2 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,

згідно зі ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень,

ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб,

розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості,

відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів,

загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, сформульовані у постанові ВС від 10 квітня 2019 року (справа №464/3789/17), а саме, адекватне відшкодування шкоди, зокрема, й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту, моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій, страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання, порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції,

у практиці ЄСПЛ - порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей, зокрема, через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди,

таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть, якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди, при цьому, слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст.3, ст.19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції,

в силу ст.1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача - органу державної влади чи місцевого самоврядування, а протиправність його дій та рішень презумується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ст.77 ч.2 КАС України), і наведений правовий висновок висловлений у постанові ВС від 22 січня 2020 року (справа №560/798/16-а),

внаслідок протиправних дій працівника поліції позивач ОСОБА_1 був вимушений залишити транспортний засіб, і по прибуттю до закладу охорони здоров`я, діставшись з міста Острог до міста Рівне (відстань між містами 50 км), після тривалого очікування в черзі, проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, що передбачає огляд лікарем та здачу аналізу сечі в присутності працівника поліції (принизлива процедура), впродовж п`яти годин вимушено знаходитися з працівниками поліції,

що потягло виникнення у позивача ОСОБА_1 таких негативних емоцій, як розчарування, незахищеність, зневага, приниження, що змусило відчувати себе у власній державі людиною другого сорту, і негативні наслідки перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із діями працівника поліції, а відтак, завдали моральної шкоди,

у зв`язку з чим, позивач ОСОБА_1 вважає необхідним визнати протиправними дії поліцейського СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області сержанта поліції Чайки Віталія Руслановича з відсторонення 19 травня 2023 року водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та огляду на стан сп`яніння та стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних призначень Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь позивача ОСОБА_1 , в рахунок компенсації моральної шкоди за незаконне відсторонення від керування транспортним засобом та огляду на стан сп`яніння, 20000 гривень, виходячи із засад співмірності розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

26 жовтня 2023 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Рівненській області - про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 26 жовтня 2023 року (а.с.21), - відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, з призначенням судового засідання.

Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлені належним чином.

У строк, встановлений судом в Ухвалі Нетішинського міського суду від 26 жовтня 2023 року, представник відповідача - ГУНП в Рівненській області (В. Раєвська) надала до суду відзив на позов (вх. №5206/23 від 27 листопада 2023 року (а.с.35-37), в якому зазначено:

позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Рівненській області - про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди, є безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню,

так, 19 травня 2023 року, приблизно о 10 годині, поліцейський СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Чайка В.Р. по вулиці Вишенського міста Острог відсторонив від керування транспортним засобом позивача ОСОБА_1 з подальшим направленням на огляд на стан сп`яніння, з зазначенням наявності ознак наркотичного сп`яніння - неприродної блідості обличчя; поведінки, що не відповідає обстановці,

згідно ст.56 Конституції України - кожному гарантовано право відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень,

на підставі вказаної норми права, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади,

спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені ст.1176 ч.7 ЦК України,

ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди, сукупність цих умов і є підставою покладання цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу,

шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у випадках вчинення незаконних дій, перелік яких охоплюється ст.1176 ч.1 ЦК України, а саме, у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду,

і, за відсутності підстав для застосування ст.1176 ч.1 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ст.1176 ч.6 ЦК України - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.1173, ст.1174 ЦК України),

порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, визначений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закону),

підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок (ст.1 Закону):

незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян,

незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу,

незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства,

ст.2, ст.4 Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення, відшкодування шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету,

ст.3 Закону визначено, що в наведених у ст.1 Закону випадках громадянинові відшкодовується: 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій, 2) майно (в тому числі, гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно- розшукову діяльність, а також, майно, на яке накладено арешт, 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином, 4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги, 5) моральна шкода,

відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя,

моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного та психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (ст.4 Закону),

загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, сформульовані у постанові ВС від 10 квітня 2019 року (справа №464/3789/17), а саме, відшкодування шкоди, зокрема, й моральної, за порушення прав людини є одним з ефективних засобів юридичного захисту, моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій, страждання та приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання,

порушення прав людини чи погане поводження з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції, проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду, і оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви: протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого,

у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або місцевого самоврядування, суд має установити, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, установити причинно-наслідковий зв`язок і визначити сумірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам,

тож, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких відноситься наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вина, і, за відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає,

за змістом ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, і моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи,

розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості,

крім того, позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про стягнення з Державного бюджету України за рахунок бюджетних призначень ГУНП в Рівненській області моральної шкоди, посилається лише на дії поліцейського СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Чайка В.Р. щодо відсторонення від керування транспортним засобом та огляду на стан сп`яніння, проте, жодного штрафу на позивача ОСОБА_1 не накладено, жодного адміністративного стягнення, передбаченого КУпАП, не застосовано,

також, позивачем ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння моральної шкоди, а саме, що його страждання, у зв`язку зі відстороненням від керування транспортним засобом, призвели до погіршення або позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, змін в межах життєвих та ділових зв`язків, усталеної суспільної, соціальної та ділової оцінки, зниження ділової активності та зменшення соціальних контактів, інших негативних наслідків морального характеру, в тому числі, чи досягли негативні емоції рівня страждання або приниження, а також, не доведено і причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями посадової особи та заподіяною шкодою,

тому, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП в Рівненській області про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди - слід відмовити повністю.

Крім того, у строк, встановлений судом в Ухвалі Нетішинського міського суду від 26 жовтня 2023 року, представник відповідача - ГУНП в Рівненській області (Т. Гульчук) надала до суду відзив на позов (вх. №5216/23 від 28 листопада 2023 року (а.с.45-51), в якому зазначено:

19 травня 2023 року співробітниками СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області за порушення діючих ПДР України (п.2.3в) по вулиці Вишенського міста Острог Рівненського району Рівненської області зупинено автомобіль марки «MERCEDES», державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням позивача ОСОБА_1 , з подальшим винесенням постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №094232 та накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень,

також, у зв`язку виявленням у водія - позивача ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, у відповідності до п.2.5 ПДР України, співробітниками СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області запропоновано водієві пройти огляд на стан сп`яніння з метою підтвердження чи спростування даного факту,

відповідно до п.2.5 ПДР України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

ст.3 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закону) встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана ВР України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами ВР України, прийнятими, відповідно до Конституції та законів України, актами КМ України, а також, виданими відповідно до них актами МВС України, іншими нормативно-правовими актами,

порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені Постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (зі змінами та доповненнями),

поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (ст.23 Закону України),

за змістом ст.31 Закону - поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису,

завданнями і функціями сектору реагування патрульної поліції Національної поліції є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху,

відповідно до наказу «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07 листопада 2015 року (зі змінами та доповненнями від 05 листопада 2021 року) - направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються згідно Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (розділ 10 п.3), затвердженого Постановою КМ України №1103 від 17 грудня 2008 року (зі змінами),

тож, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ МВС (п.2 Порядку),

відповідно до наказу «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735 від 09 листопада 2015 року - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2 Інструкції),

і, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 Інструкції), ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість (п.4 Інструкції),

за наявності ознак, передбачених п.3 Інструкції (розділ І) - поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом,

отже, відповідно до наказу «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735 від 09 листопада 2015 року - огляд на стан наркотичного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом не передбачений (розділ 2 п.1),

крім того, відповідно до наказу «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735 від 09 листопада 2015 року - проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (розділ 3 п.7),

тож, огляд на стан наркотичного сп`яніння може проводитися лише в закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, перелік яких затверджується МОЗ України, МОЗ АР Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій,

за приписами ст.266 КУпАП, що передбачають відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, - особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення,

у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється,

огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я,

огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним,

направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному КМ України,

у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом,

і достатніми підставами вважати що водій перебуває в стані сп`яніння є наявність висновку про результати огляду на стан сп`яніння, за результатами якого лікарем у водія встановлено (підтверджено) стан сп`яніння, або відмова водія, у якого наявні (виявлені) ознаки сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння,

таким чином, 19 травня 2023 року співробітниками ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, у відповідності до ПДР України, а також, вимог ст.266 КУпАП, за згодою, позивача ОСОБА_1 було доставлено до КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» для проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки, працівниками поліції у позивача ОСОБА_1 на момент зупинки було виявлено ознаки сп`яніння,

при цьому, відсторонення позивача ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, у відповідності до ст.266 КУпАП, не проводилося, а здійснювалося лише доставляння до лікувального закладу з метою підтвердження чи спростування стану сп`яніння за результатами виявлених ознак сп`яніння під час зупинки транспортного засобу,

відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також, працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами,

відповідно до ст.72 КАС України - доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків,

за змістом наявних відеозаписів з нагрудного відео реєстратора поліцейських встановлено, що позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «MERCEDES», державний номерний знак « НОМЕР_1 », по вулиці Вишенського міста Острог, був зупинений працівниками поліції, і, в подальшому, погодився проїхати на службовому автомобілі працівників поліції до КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» для проведення огляду ( файл VID09F час: 10 год. 10 хв. 54 сек.), відповідно, відсторонення від керування працівниками поліції не проводилося,

вказаний відеозапис проводився у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про Національно поліцію» та Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» №1026 від 18 грудня 2018 року,

у зв`язку з чим, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУНП в Рівненській області про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди слід відмовити повністю.

29 листопада 2023 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Щавінського К.С. надійшла відповідь на відзив (вх. №5234 від 29 листопада 2023 року), в якій зазначено:

19 травня 2023 року, о 10 годині 10 хвилин, поліцейським СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Чайка В.Р. позивача ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом по вулиці Вишенського міста Острог з подальшим направленням на огляд на стан сп`яніння, з зазначенням наявності ознак наркотичного сп`яніння - неприродної блідості обличчя; поведінки, що не відповідає обстановці,

направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до ст.266 КУпАП,

відповідно до ст.266 КУпАП - особи, які керують транспортним засобом щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків,

у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я,

тож, інспектор не запропонував водію - позивачу ОСОБА_1 пройти медичний і на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а одразу направляв до медичного закладу, чим порушив порядок проведення огляду, визначений приписами ст.266 КУпАП,

неспроможність держави в особі МВС України забезпечити співробітників поліції технічними засобами для огляду водія на стан наркотичного сп`яніння не може бути підставою для обмеження прав громадян, які в таких випадках у разі будь-якої підозри на наявність у них ознак наркотичного сп`яніння вимушені їхати до медичного закладу, витрачаючи власний час,

отже, працівник поліції істотно порушив приписи ст.266 КУпАП під час проведення огляду позивача ОСОБА_1 на стан сп`яніння (порушив право особи пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу),

надалі, на незаконну вимогу працівника поліції, який проігнорував право водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, позивач ОСОБА_1 поїхав до закладу охорони здоров`я в місті Рівне і пройшов огляд на стан сп`яніння в КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради,

і у Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 19 травня 2023 року (складено о 12 годині 05 хвилин) зазначено: «... у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено»,

таким чином, відсторонення позивача ОСОБА_1 від керування транспортних засобом та огляд на стан сп`яніння було безпідставним і незаконним, що підтверджується результатами огляду та відеозаписом події,

доводи відповідача про безпідставність заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки, за результатами огляду водія на стан сп`яніння не було винесено постанови про накладення штрафу, а також, не накладалися інші адміністративні стягнення є невмотивованими та такими, що не мають правового значення, так як предметом судового розгляду є оскарження заходів забезпечення провадження у справі про адміністративні правопорушення, що були застосовані працівником поліції до позивача ОСОБА_1 , а саме, відсторонення водія від керування транспортним засобом та огляду на стан сп`яніння, а не оскарження накладеного адміністративного стягнення,

в матеріалах справи наявний Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 19 травня 2023 року, який підтверджує відсутність у позивача ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, що доводить безпідставність відсторонення позивача від керування транспортним засобом та огляду на стан сп`яніння,

таким чином, відповідач не довів правомірності дій працівника поліції із застосування до позивача заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, і саме протиправні дії працівника поліції, який безпідставно застосував до позивача заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, спричинили позивачу ОСОБА_1 моральну шкоду, оскільки, позивач ОСОБА_1 був вимушений залишити транспортний засіб, поїхати з працівниками поліції з міста Острог до міста Рівне (відстань між містами 50 км) і по прибуттю до закладу охорони здоров`я, після тривалого очікування в черзі, проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, що передбачає огляд лікарем та здачу аналізу сечі в присутності працівника поліції (принизлива процедура, яку працівник поліції знімає на бодікамеру зі спини особи), вимушено перебуваючи з працівниками поліції впродовж п`яти годин, що обумовлене дорогою до закладу охорони здоров`я та проходженням огляду на стан сп`яніння,

у зв`язку з чим, у позивача ОСОБА_1 виникли такі негативні емоції, як розчарування, відчуття несправедливості, недовіра, обурення, страх, роздратування, безпорадність, зневага та приниження, і негативні наслідки перебувають у причино наслідковому зв`язку із діями працівника поліції, а відтак, завдали моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, виходячи із засад співмірності розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам,

таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди, при цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст.3, ст.19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції,

відповідач, заперечуючи факт заподіяння моральної шкоди діями працівника поліції, вказує на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та заподіяною шкодою, а також, зазначає про відсутність доказів погіршення стану здоров`я позивача, не доведення позивачем погіршення відносин з оточуючим, зниження ділової репутації, тощо, і такі доводи відповідача є невмотивованими, оскільки, не враховують обставин та підстав пред`явленого позову в частині відшкодування моральної шкоди,

протиправні дії працівника поліції, який ігноруючи права людини, безпідставно застосував заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, викликали у позивача ОСОБА_1 такі негативні емоції як: розчарування: громадяни мають віру та довіру до правоохоронних органів, однак коли поліцейський порушує закон, це викликає розчарування, недовіра: протиправні дії поліцейського призводять до загальної недовіри до всієї поліції як інституту, а також до підозрілості щодо інших правоохоронців, обурення: поліцейський, який має захищати закон та порядок, сам порушує ці принципи, що викликає обурення в інших громадян, які є платниками податків і утримують апарат чиновників, страх: протиправні дії поліцейського створюють страх серед громадян та уявлення про те, що навіть органи правопорядку не є безпечними та надійними, роздратування: такі випадки можуть викликати роздратування та подразнення у суспільстві через порушення довіри та порушення закону поліцейськими, безпорадність, відчуття незахищеності: коли посадові особи правоохоронного органу, які повинні захищати закон, порушують відповідні приписи закону, що викликає відчуття безсилля та неможливості вплинути на порушення, у зв`язку з чим громадяни відчувають безпорадність та відчуття небезпеки у особистому житті, відчуття несправедливості: емоційний стан, коли людина вважає, що їй було завдано несправедливе обмеження або негативна ситуація, яка порушує її внутрішнє поняття справедливості, це почуття виникає коли людина вважає, що несправедливе ставлення або була ушкоджена без об`єктивних підстав, у зв`язку з чим це впливає на її психологічний стан та викликає такі емоції як роздратування тощо, зневага: виявляється у формі ігнорування працівником поліції прав людини, гарантовані їй міжнародним та національним законодавством, що призводить до порушення гідності людини, приниження: дія спрямована на зниження гідності чи статусу іншої людини, включає в себе ущемлення права іншої людини, в тому числі через ставлення працівника поліції,

всі ці негативні емоції відображають форми поведінки, які завдають психічному стану людини, її самопочуттю, і відповідач не спростував обставин, на які посилається позивач в обґрунтування підстав, які викликали в нього негативні емоції та спричинили моральну шкоду, що свідчить про невмотивованість доводів, викладених у відзиві.

У відповідності до положень ст.229 ч.4 КАС України, - у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або, якщо, відповідно до положень КАС України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи (у тому числі, при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні встановлено:

відповідно до копії Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР за №463 від 19 травня 2023 року (а.с.7) - у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду 19 травня 2023 року, об 11 годині 38 хвилин, ознак сп`яніння не виявлено,

із досліджених файлів, що містяться на дисках з аудіо/відео-записом з нагрудного відео реєстратора поліцейських (а.с.10,54) вбачається, що позивач ОСОБА_1 , керуючи ТЗ - автомобілем марки «MERCEDES», державний номерний знак « НОМЕР_1 », був зупинений працівниками Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, які, під час з`ясування обставин порушення водієм - позивачем ОСОБА_1 ПДР України, запропонували останньому, у зв`язку виявленням у водія - позивача ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, з метою підтвердження чи спростування даного факту, пройти відповідний огляд на стан сп`яніння в Рівненському закладі охорони здоров`я, на що позивач ОСОБА_1 погодився, уточнивши транспортний засіб, на якому причетні до процедури учасники будуть діставатися до медичної установи, з подальшим фіксуванням прибуття на службовому автомобілі до медичного закладу та проведення відповідної процедури.

У відповідності до діючого законодавства, кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і завданням адміністративного судочинства - є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст.2, ст.5 КАС України).

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог, на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, і кожна особа, яка звернулась за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд (ст.9 КАС України).

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та - застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ст.6 КАС України).

Згідно положень ст.19 Конституції України, що визначають правовий порядок в Україні, який ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин - суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ст.242 ч.5 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, при цьому, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ст.77, ст.78 КАС України).

І доказами в адміністративному судочинстві - є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.72 КАС України).

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування, і, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст.78 КАС України).

Водночас, у відповідності до положень ст.77 ч.2 КАС України, - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

І неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ст.159 ч.4 КАС України).

Тож, предметом судового дослідження за правовідносинами у даній адміністративній справі - є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо застосування такого заходу забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення - як відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, згідно ст.8 ч.1 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року - поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України.

Згідно ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року (далі - Закон №580-VIII), - поліція, відповідно до покладених завдань, здійснює, в тому числі, - превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; тощо.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» №3353 від 30 червня 1993 року встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).

Поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото/кінозйомки, відеозапису, засобів фото/кінозйомки, відеозапису (ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року).

І, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху, - поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото/відеотехніку, а також, використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото/відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні (ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року).

Так, відповідно до п.1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України, а також, бути взаємно ввічливими, і, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність, згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Порядок відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції врегульовано ст.266 КУпАП, за приписами якої:

особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (ч.1),

огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2),

у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч.3),

огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч.4),

огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5),

направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному КМ України (ч.6),

у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом (ч.7).

Відповідно до п.2.5. ПДР України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду - визначає Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція №1452/735 від 09 листопада 2015 року), та Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений Постановою КМ України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок №1103 від 17 грудня 2008 року).

Тож, відповідно до Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року:

огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану,

ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці,

ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість,

За вимогами Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року) - огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби),

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Крім того, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого, в усіх випадках, безпосередньо після огляду особи, складається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, з аналізу норм діючого законодавства вбачається, що - огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, - не передбачено, на що вказує обов`язковість проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, тож, огляд на стан наркотичного сп`яніння може проводитися лише в закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, перелік яких затверджується МОЗ України, МОЗ АР Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Так, у відповідності до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, - огляду на стан сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) підлягають ті водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані відповідного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, і, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я, - не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, - що саме і мало місце під час зупинки ТЗ - автомобіля марки «MERCEDES», державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням позивача ОСОБА_1 , у якого співробітниками поліції і було виявлено наявність ознак наркотичного сп`яніння, зокрема: неприродної блідості обличчя, поведінки, що не відповідає обстановці, - у зв`язку з чим, позивача ОСОБА_1 для проходження відповідного медичного огляду було доставлено до закладу охорони здоров`я КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради, де позивач ОСОБА_1 за результатами медичного огляду отримав висновок щодо відсутності ознак сп`яніння, що не оспорює і сам позивач ОСОБА_1 .

І означені обставини зафіксовано на дисках з аудіо/відео-записом з нагрудного відео реєстратора поліцейських, наданих як позивачем ОСОБА_1 , так і відповідачем ГУНП в Рівненській області (а.с.10,54), зі змісту яких вбачається пропозиція позивачеві ОСОБА_1 з боку поліцейських пройти відповідний огляд на стан наркотичного сп`яніння в Рівненському закладі охорони здоров`я та проходження відповідної процедури з метою підтвердження чи спростування даного факту, про що також свідчить наданий позивачем ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР за №463 від 19 травня 2023 року (а.с.7), за змістом якого - у позивача ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, що, відповідно, виключало необхідність відсторонення особи від керування транспортним засобом, у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, оскільки, лише підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду є підставою для притягнення згідно із законом до відповідальності.

Тож, відповідно до наявних доказів у справі, співробітниками ГУНП в Рівненській області позивача ОСОБА_1 , за згодою, було доставлено до КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» з метою підтвердження чи спростування стану сп`яніння за результатами виявлених у останнього ознак сп`яніння, під час зупинки транспортного засобу, і відсторонення останнього від керування транспортним засобом, у відповідності до ст.266 КУпАП, як захід забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, не застосовувалось.

Отже, як вбачається з матеріалів адміністративної справи - будь-які ґрунтовні докази на підтвердження факту вчинення протиправних дій з боку поліцейського СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Чайка В.Р. та, відповідно, які б беззаперечно свідчили про вчинення з боку останнього дій на заподіяння моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 за визначених обставин, що мали місце 19 травня 2023 року, - відсутні, і під час судового розгляду стороною позивача - до суду не надано.

Підсумовуючи докази, надані сторонами, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Щавінський К.С., до ГУНП в Рівненській області - про визнання дій поліцейського СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Чайка В.Р. протиправними, слід відмовити, - у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в позові, що свідчить про наявність правових підстав для відмови у задоволенні зазначеної позовної вимоги.

Крім того, вимога позивача ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди - є похідною від позовної вимоги про визнання дій протиправними, та, з урахуванням вищевикладеного, задоволенню не підлягає, оскільки, за приписами ст.245 ч.2 п.6) КАС України - у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: … п.6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у ст.245 ч.2 п.п.1)-4) КАС України, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Таким чином, суд, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, і, відповідно, оцінивши наявні у справі докази, що мають значення для правильного вирішення спірних правовідносин, і на які кожна сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, водночас, з урахуванням наданих сторонами доказів, які свідчать про правомірність та законність дій поліцейського СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Чайка В.Р., а також, беручи до уваги відсутність будь-яких доказів на підтвердження обставин, зазначених в позові, і, відповідно, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Щавінський К.С., до ГУНП в Рівненській області - про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди, - задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини в контексті усталеної практики ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зазначає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29).

Питання про розподіл судових витрат між сторонами, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст.132 ч.1 КАС України), вирішенню не підлягає, у зв`язку з відсутністю останніх у сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 79, 241-250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Щавінський К.С., до Головного управління Національної поліції в Рівненській області - про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди, - відмовити.

Згідно ст.286 ч.4 КАС України - апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду в десятиденний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Щавінський Костянтин Станіславович, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса для листування: 22500, місто Липовець Вінницької області, провулок Коцюбинського, 2.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Рівненській області, , місцезнаходження - 33000, місто Рівне, вулиця М. Хвильового, 2.

Повний текст рішення складено: 19 грудня 2024 року.

Суддя: