Справа № 340/1974/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2025 року м. Дніпросправа № 340/1974/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року (суддя Дегтярьова С.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області 31 січня 2024 року № 72 в частині відмови ОСОБА_1 в переході з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області прийняти до розрахунку довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 23 січня 2024 року №17;

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію за віком згідно Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» та здійснювати нарахування пенсії державного службовця з 25 січня 2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 25 січня 2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з заявою про перехід на пенсію відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ та додала до заяви відповідні довідки. Рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області 31 січня 2024 року № 72 відмовлено ОСОБА_1 в переході з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в зв`язку з недоцільністю (менша пенсія), оскільки довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 23.01.2024 №17 за грудень 2023 року, не взято до розрахунку. Дані обставини стали підставою для подання позову.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділу перерахунків пенсій №3 від 31 січня 2024 року № 72 про відмову ОСОБА_1 в переході з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ «Про державну службу».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.01.2024 року про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 23 січня 2024 року №17 та прийняти відповідне рішення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , 25.01.2024 звернулася із заявою про перехід з пенсії за віком по ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком по ЗУ «Про державну службу». До заяви додала слідуючи документи: паспорт, ідентифікаційний код, трудову книжку та три довідки про складові заробітної плати видані Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області: 1) № 16 від 23.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 19 січня 2024 року; 2) № 17 від 23.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби) за грудень 2023 року; 3) № 18 від 23.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 01.01.2019 по 31.12.2023 роки.

При проведенні перерахунку для обрахунку пенсії як державному службовцю ОСОБА_1 було враховано лише довідку № 16 від 23.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 19 січня 2024 року, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1409 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році» - не можливо застосувати нові умови оплати праці, сумуючи разом з стимулювальними надбавками. Тому, рішенням від 31 січня 2024 року № 72 відмовлено ОСОБА_1 в переході з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25 січня 2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з заявою про перехід на пенсію відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ та додала до заяви відповідні довідки:

довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 23.01.2024 №17, за грудень 2023 року - надбавка за інтенсивність праці 42517,64 грн та інші виплати - 1170,81 грн;

довідку від 23.01.2024 №16 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад - 5420,00 грн., надбавка за 5 ранг - 600,00 грн, надбавка за вислугу років 50% - 2710,00 грн) (а.с.35-37).

Заяву за принципом екстериторіальності розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яке рішенням від 31 січня 2024 року № 72 відмовило позивачці в переході з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в зв`язку з недоцільністю (менша пенсія), оскільки довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 23.01.2024 №17 за грудень 2023 року, не взято до розрахунку.

Мотивів, якими керувалося Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, відмовляючи ОСОБА_1 у переведенні на інший вид пенсії, рішення від 31 січня 2024 року № 72 не містить. В ньому лише вказано, що довідка від 23.01.2024 №17 до розрахунку не взята без вказання причин.

Не погодившись з рішенням відповідача, позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В статті 46 Конституції України видно, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно статті 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом №889-VIII, який набув чинності 01.05.2016.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Таким чином, на дату набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 (01.05.2016), позивач мала понад 20 років стажу державної служби та понад 40 років страхового стажу.

Постановою ВС від 25.05.2023 у справі № 580/3805/22 зроблено правовий висновок, що визначальною умовою для збереження за позивачем права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у випадку, коли вперше призначалася пенсія за нормами ЗУ «Про державну службу» № 3723-ХІІ є встановлення додаткових умов, а саме: наявність в цієї особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади держслужби або 20 років стажу держслужби не залежно від того чи працювала станом на 01.06.2016 на держслужбі).

Колегія суддів зазначає, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 23.01.2024 №17, за грудень 2023 року - надбавка за інтенсивність праці 42517,64 грн. та інші виплати - 1170,81 грн.; довідка від 23.01.2024 №16 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад - 5420,00 грн., надбавка за 5 ранг - 600,00 грн., надбавка за вислугу років 50% - 2710,00 грн.) (а.с.35-37), видані Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, відповідають вимогам Постанови №1-3 щодо форм відповідних довідок. З вказаних довідок видно, що вони видані на підставі особових рахунків та відомостей про виплачену заробітну плату. На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Крім того, колегія суддів зазначає, що обґрунтованих підстав, якими керувалося Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, відмовляючи ОСОБА_1 у переведенні на інший вид пенсії, рішення від 31 січня 2024 року № 72 не містить. Підстав, чому саме, не належить брати до розрахунку пенсії ОСОБА_1 довідку від 23.01.2024 №17, в рішенні не зазначено.

Враховуючий достатній стаж роботи на посадах державного службовця, колегія суддів вважає, що позивачка має право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», а відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 31 січня 2024 року № 72 про відмову позивачу у перерахунку пенсії - перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» є протиправним.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України, чим порушив вимоги належного пенсійного забезпечення.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров