Справа № 160/25147/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
17.09.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НУМІС» до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарських штрафу №042055 від 11 вересня 2024.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2024, у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НУМІС» (49106, м. Дніпро, бульвар Слави, 7К; ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 9; ) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, відмовлено повністю.

21.01.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю «НУМІС» надійшла заява про забезпечення позову в адміністративній справі №160/25147/24 (вх. №72162/24), в якій останнє просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області №042055 від 11.09.2024 про накладення адміністративно -господарського штрафу в сумі 17000 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що оспорювана постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №042055 від 11.09.2024 є виконавчим документом, на підставі якого може бути здійснено примусове стягнення суми штрафу в розмірі 17000,00 грн в розумінні Закону України «Про виконавче провадження». Стягнення з рахунку позивача суми штрафу у розмірі 17000,00 грн погіршить становище останнього, адже йому доведеться докласти значних зусиль та втрат, щоб відновити свої права та повернути грошові кошти. Крім того, зазначено, що Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20 січня 2025 року було відкрито виконавче провадження 76816487 на підставі постанови №042055 від 11 вересня 2024 року, орган видачі - Державна служба України з безпеки на транспорті. Позивач вказує, що вжиття заходів забезпечення позову за результатом розгляду цієї заяви не є вирішенням спору по суті без фактичного розгляду його судом.

Дослідивши заявлене позивачем клопотання та доводи, наведені в ньому, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З наведених норм КАС України вбачається, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача є наявність відповідних підстав.

Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача. Поряд з цим, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства, під час розгляду адміністративних справ, за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд має навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Вжиття заходів забезпечення позову належить до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя.

Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення постанови в адміністративній справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Отже, застосування інституту забезпечення позову є дискреційним правом суду, а не його обов`язком, яке він реалізує залежно від обставин справи. Крім того, спосіб у який вживаються заходи забезпечення адміністративного позову не може бути причиною порушення чи звуження прав інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Суд, згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У ході розгляду поданої заяви судом не виявлено фактів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Окрім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НУМІС» (49106, м. Дніпро, бульвар Слави, 7 К; ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 9; ) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, відмовлено повністю.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 241, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НУМІС» про забезпечення позову в адміністративній справі №160/25147/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НУМІС» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування постанови відмовлено.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 21.01.2025.

Суддя О.В. Царікова