Справа № 520/29300/24
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

20 січня 2025 р. справа № 520/29300/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григорова Д.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Міністерства освіти і науки України (просп. Берестейський, 10, м. Київ, 01135, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив :

- визнати протиправною бездіяльність Міністерство освіти і науки України, яка полягає у не розгляді звернення (заяви) ОСОБА_1 , датованого 07 жовтня 2024р. про вирішення питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відповідно до ЗУ «Про звернення громадян»;

- зобов`язати Міністерство освіти і науки України розглянути звернення (заяву) ОСОБА_1 , датовану 07 жовтня 2024р. про вирішення питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відповідно до ЗУ «Про звернення громадян»;

- зобов`язати Міністерство освіти і науки України відповідно до ст.382 КАС України подати у 10 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо не розгляду його звернення (заяви) від 07 жовтня 2024 року про вирішення питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відповідно до Закону України «Про звернення громадян», чим порушено права позивача.

Ухвалою суду від 29.10.2024р. відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

У період з 23.12.2024р. по 06.01.2025р. суддя Григоров Д.В. перебував у щорічній відпустці.

Відповідачем надано до суду відзив на адміністративний позов, у якому останній зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої він підтвердив раніше викладену правову позицію та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

З урахуванням викладеного суд вважає можливим розгляд та вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, які є достатніми та належними.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

25.08.2024 р. в Єдиній державній електронній базі з питань освіти була сформована довідка №211003, згідно змісту якої зазначено, що позивач порушує послідовність здобуття освіти відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту».

З метою надання роз`яснень стосовно інформації про порушення послідовності здобуття освіти позивач 17.09.2024р. звернувся до Міністерства освіти і науки України із заявою про надання безоплатної правничої допомоги з питання порушення послідовності поточного здобуття освіти, у якій просив відповідача надати консультацію і роз`яснення з правових питань.

Відповідач листом від 25.09.2024р. №3/6644-24 "Про розгляд звернення" надав відповідні роз`яснення та, зокрема, чому в довідці, сформованій на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО у відповідному полі зазначено : "Ні, порушує", оскільки згідно з інформацією в ЄДЕБО, ОСОБА_1 у 2015 році вступив (був зарахований) для здобуття освітнього ступеня бакалавра (НРК 6) до Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" та був відрахований з цього закладу освіти у 2016 році. У 2014 році вступив (був зарахований) для здобуття освітньо-професійного ступеня фахового молодшого бакалавра (НРК 5) до Харківського автотранспортного фахового коледжу. Здобуття освіти на рівні, нижчому ніж рівень попереднього навчання, не вважається послідовним. Також відповідач повідомив про відсутність підстав для внесення змін до ЄДЕБО в частині формування відповідної довідки.

07.10.2024р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій він просив вирішити питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти стосовно порушення послідовності отримання освіти, визначеній ч.2 ст. 10 Закону України "Про освіту", зазначивши, що позивач "Так, не порушує" послідовність отримання освіти визначній ч.2 ст. 10 Закону України "Про освіту".

У відповідь на вказану заяву відповідач листом від 09.10.2024р. №3/7213-24 повідомив позивача, що відповідь по суті порушеного ним питання надана листом МОН від 25.09.2024р. №3/6644-24.

Не погоджуючись з викладеним, та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян», який діє на час виникнення спірних правовідносин.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ч. 1 ст. 1 Закону «Про звернення громадян»).

Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян», заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Приписами ч. 1, 4 ст. 15 вказаного Закону, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи копії заяви ОСОБА_1 від 07.10.2024р. та листа Міністерства освіти і науки України від 09.10.2024р. №3/7213-24, судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача саме з заявою про сприяння реалізації його прав та інтересів, оскільки просив вирішити конкретне питання стосовно наявної на його думку помилки при формуванні довідки про послідовність здобуття вищої освіти. Таким чином, вказана заява відповідала змісту заяви (клопотання), що визначена абз. 3 ст. 3 Закону України "Про звернення громадян".

При цьому відповідачем не було розглянуто порушене позивачем питання по суті згідно його заяви від 07.10.2024р. з посиланням на те, що відповідь позивачу вже було надано листом від 25.09.2024р. №3/6644-24.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про звернення громадян", письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає. Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Суд зауважує, що попередню заяву, спрямовану позивачем до відповідача 17.09.2024р. в порядку Закону України "Про безоплатну первинну допомогу" неможливо вважати заявою, наданою згідно Закону України "Про звернення громадян", що вказує на відсутність ознаки повторності звернення одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті. При цьому суд ураховує, що відповідно до пункту 2 частини 2 ст. 7 Закону України "Про безоплатну первинну допомогу", безоплатна первинна правнича допомога включає такі види правничих послуг: надання правової інформації; надання консультацій і роз`яснень з правових питань, що і мало місце при зверненні позивача 17.09.2024р.

Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду заяви позивача від 07.10.2024р. про вирішення питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відповідно до вимог Закону України Про звернення громадян.

З урахуванням викладеного позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду звернення ОСОБА_1 від 07.10.2024р. є обґрунтованими.

Суд звертає увагу відповідача, що предметом розгляду цієї справи не є зміст наданих позивачу роз`яснень, а також правова позиція відповідача стосовно того питання, для вирішення якого ОСОБА_1 звертався до відповідача з заявою. Судом перевіряється лише дотримання вимог, законодавчо встановлених для надання відповіді на заяву, при цьому зміст такої відповіді визначається Міністерством освіти і науки України самостійно відповідно до тлумачення приписів норм чинного законодавства.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача розглянути звернення (заяву) позивача від 07.10.2024р. суд зазначає, що вони є похідними від позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду звернення ОСОБА_1 від 07.10.2024р., а тому визнаються судом також обгрунтованими. Їх задоволення сприятиме належному захисту прав позивача та слугує меті того, щоб виниклий між сторонами спір було остаточно вирішено.

Крім того, суд ураховує, що відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Таким чином, суд вбачає підстави для виходу за межі заявлених позовних вимог та вважає, що ефективним та належним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання Міністерства освіти і науки України розглянути заяву (клопотання) позивача, датовану 07.10.2024р. та надати позивачу відповідь по суті поданої заяви згідно приписів Закону України "Про звернення громадян".

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

На час розгляду справи суд не вбачає підстав для встановлення у ній судового контролю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити, вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України, яка полягає у не розгляді звернення (заяви) ОСОБА_1 , датованого 07 жовтня 2024р. про вирішення питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Зобов`язати Міністерство освіти і науки України розглянути звернення (заяву) ОСОБА_1 , датовану 07 жовтня 2024р. про вирішення питання про усунення помилки в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та надати відповідь по суті заяви.

Стягнути з Міністерства освіти і науки України () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров