Справа № 308/19549/24
Суддя: Зарева Н. І.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до

Управління патрульної поліці в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, , адреса: вул. Максима Польового, 2, м. Ужгород,

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шаранич Сергій Сергійович, в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліці в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3541374 від 25 листопада 2024 року, відносно ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно з якою, він керував транспортним засобом, використовуючи задні покажчики повороту червоного кольору, які не відповідають вимогам п. 6.1.5 ДСТУ 364962010.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказує на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону. Зокрема, покликається на те, що правил дорожнього руху він не порушував. Належний йому транспортний засіб пройшов технічний контроль, щодо відповідності конструкції транспортного засобу установленим вимогам безпеки дорожнього руху та отримав відповідний сертифікат. Будь-яких переобладнань, конструктивних змін до зовнішніх світлових приладів автомобіля не було внесено. Правил дорожнього руху не відносять світлові покажчики повороту до зовнішніх освітлювальних приладів та попереджувальних сигналів, що виключає відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Правила ЄЕК ООН № 48-02, які є додатком до Женевської конвенції, яка ратифікована Україною, допускають використання задніх покажчиків повороту червоного кольору. Відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували дотримання працівником поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

23.12.2024 від представника відповідача надійшов відзив, у якому він просить відмовити у задоволенні позову. Доводи представника зводяться до того, що тільки встановлення працівником поліції факту включення поворотника червоного кольору під час керування транспортним засобом достатньо для висновку про наявність складу адміністративного правопорушення. Підпис позивача у відповідній постанові свідчить про те, що він ознайомився з доказами адміністративного правопорушення. Покажчик повороту транспортного засобу вбудований у задню фару автомобіля, що не є бічним світловідбиваючим пристосуванням чи бічним ліхтарем. Законодавство України не допускає використання задніх покажчиків повороту червоного кольору, а відтак положення Конвенції не можуть бути застосовані. Докази у справі про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами КУпАП не повинні зазначатися.

Сьомого січня 2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких він, поміж іншого, повідомляє про те, що у відповідь на його адвокатський запит з ГМЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській області повідомив, що копії документів щодо сертифікації надати неможливо у зв`язку з закінченням строків зберігання, оскільки реєстрація транспортного засобу була проведена 23.03.2018, у той час як термін зберігання сертифікату становить 5 років. Водночас, регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) повідомив про те, що в базі даних ЄДРТЗ (Єдиного державного реєстру транспортних засобів) міститься інформація щодо сертифікації транспортного засобу FIAT500, номер кузова НОМЕР_2 , а саме документ від 23.08.2018 про первинну реєстрацію легкового транспортного засобу, який ввезений з-за кордону, документ про конструкцію "Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу" UA/009/11670-18 від 22.03.2018, а отже використання червоних покажчиків не є порушенням вимог відповідних стандартів, зазначених у ч. 2 ст. 122 КУпАП. Щодо зауваження Відповідача про те, що «червоні покажчики повороту не відповідають вимогам п.6.1.5 ДСТУ 3649:2010 та вимогам пункту 31.4.3.а в ПДР», повідомив про те, що працівники поліції застосували невірну кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, зокрема зазначили про порушення ним вимог п. 6.1.5 ДСТУ 3049:2010, у той час як так вимоги ДСТУ відсутні. Водночас, вимоги та стандарти, що застосовуються до колісних транспортних засобів передбачені ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби».

У судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, були належним чином повідомленими. Причин неявки не повідомили. Заяв про відкладення розгляду справи не подали.

Беручи до уваги обмежені законом строки розгляду зазначеної категорії справ, суд розглянув справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та ст. 286 КАС України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою статті 283 КУпАП, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у виді штрафу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що

стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності лежить на суб`єкті владних повноважень. Позаяк позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень. Разом з цим, це не спростовує обов`язку позивача надати докази на підтвердження підстав позову.

Згідно з ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою встановлене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, полягає у порушенні правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Як встановлено судом, 25.11.2024 інспектором 1 взводу 2 роти батальйону УПП в Закарпатській області капітаном поліції Фревлик Юрієм Юрійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3541374, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51,00 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що 25.11.2024 о 02 год. 27 хв. по вул. Митрака, 27 в м. Ужгороді ОСОБА_1 керував транспортним засобом, використовуючи задні покажчики повороту червоного кольору, які не відповідають вимогам п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010, чим порушив п. 9 ПДР використання приладів (зовн. Освітлювальних, попереджувальних сигналів) та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

При цьому, п. 9 ПДР України, порушення якого інкриміновано ОСОБА_1 , визначає правила дорожнього руху, які стосуються порядку використання попереджувальних сигналів.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до Конвенції «Про дорожній рух», прийнятої 08.11.1968 Організацією Об`єднаних Націй (ООН), ратифікованої Указом Президії ВР Української РСР від 12.12.2013, кожен автомобіль повинен мати нерухомі покажчики повороту з вогнями автожовтого кольору. Водночас за законами окремої країни дозволяються відхилення від вказаної норми, передбачаючи червоний колір покажчиків поворотів позаду транспортного засобу.

Пунктом 3.11 ПДР України визначено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Для врегулювання питання кольору покажчиків поворотів застосовується національний стандарт ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби». Пунктом 6.1.5 даного ДСТУ установлено чіткі вимоги до кольору покажчиків поворотів, а саме передні та задні покажчики поворотів повинні бути автожовтими. Ця норма запроваджена у грудні 2017 року.

Частиною 1 статі 29 Закону України «Про дорожній рух» установлено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до п. 10 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, перша державна реєстрація транспортних засобів в Україні проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану певної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил та нормативів, що підтверджується сертифікатом відповідності, виданим згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, або відомостями Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації, та реєстру виданих сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання, що формується за повідомленнями уповноважених органів, і сертифікатів відповідності нових транспортних засобів, виданих виробником.

Згідно з постановоюКабінету Міністрів України від 09.06.2011 року № 738 «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин на обладнання», сертифікат відповідності видається: виробником або його уповноваженим представником - резидентом України на кожний транспортний засіб, тип якого відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу; уповноваженими органами або визначеними Міністерством інфраструктури України органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, на кожний новий транспортний засіб, який відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якого не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу, а також на той, що був у користуванні.

Пунктом 1.2. наказу Мінінфраструктури від 17.08.2012 № 521 «Про затвердження Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання» передбачено, що на кожен колісний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, виробник або його уповноважений представник - резидент України видає сертифікат відповідності.

За п. 1.10 Порядку, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження - документ, яким уповноважений орган чи орган із сертифікації підтверджує, що окремо взятий КТЗ чи партія обладнання, які не мають сертифікату типу, відповідають вимогам цього Порядку.

Пунктом 3 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 № 607 визначено, що переобладнання транспортного засобу проводиться суб`єктом господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання, узгоджену з МВС та Мінінфраструктури, і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, або власником такого засобу в індивідуальному порядку.

Згідно з п. 5 Порядку, для переобладнання транспортного засобу в індивідуальному порядку власник або його представник подає до спеціально уповноваженої організації заяву про погодження переобладнання транспортного засобу, в якій зазначаються відомості про транспортний засіб, вид переобладнання, а також технічна та інша інформація, необхідна для проведення переобладнання.

Пунктом 6 Порядку визначено, що спеціально уповноважена організація розглядає заяву про погодження і визначає технічну можливість та умови (вимоги) переобладнання транспортного засобу з урахуванням того, що його конструкція повинна відповідати вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п.7 Порядку, за результатами розгляду заяви про погодження спеціально уповноважена організація видає документ про погодження або надає обґрунтовану відмову в погодженні переобладнання транспортного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Таким чином в Україні передбачено використання покажчиків поворотів виключно автожовтого кольору. Проте відповідність кольору оцінюють спеціалісти сертифікаційних центрів, які володіють спеціальними знаннями та мають відповідні дозвільні документи.

Працівники поліції не є експертами у цій сфері. Зокрема, вони не володіють спеціальними знаннями та не мають відповідних дозвільних документів для надання експертного висновку щодо відповідності кольору покажчиків поворотів обов`язковим вимогам стандартів України. Щоб отримати висновок про відповідність, працівники поліції мають залучати сертифікованих експертів.

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях Головного сервісного центру МВС від 24.12.2024 в базі даних ЄДР ТЗ міститься інформація щодо транспортного засобу марки FIAT 500Х, номер кузова НОМЕР_3 , а саме про те, що первинна реєтрація даного легкового транспортного засобу була проведена 23.03.2018. Окрім цього в базі даних містилась інформація про виданий документ про конструкцію6 "Сертифікат відповідності щодо індивіудального затвердження колісного транспортного засобу" UA.009.11670-18 від 22.03.2018.

Зважаючи на ту обставину, що під час розгляду справи встанволено, що належний позивачу автомобіль пройшов сертифікацію на відповідність вимогам ДСТУ 3649:2010, а також на відсутність доказів його подальшого переобладнання, беручи до уваги те, що будь-яких доказів фіксації використання позивачем задніх покажчиків повороту червоного кольору, які не відповідають вимогам п. 6.1.5 ДСТУ відповідачем не надано, суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів належними доказами обставин щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке передбачене частиною другою статті 122 КУпАП.

При цьому суд враховує правові висновки Верховного Суду, наведені в постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/1-а, де суд касаційної інстанції вказав на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Частиною 3 статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому суд вважає, що недоведеність вини позивача в оскаржуваному рішенні суб`єкта владних повноважень є підставою для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції належить стягнути на користь позивача 1211,20 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 3541374 від 25.11.2024, винесену інспектором 1 взводу 2 роти УПП батальйону УПП в Закарпатській області ДПП капітаном поліції Фревликом Юрієм Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченt ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн - скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України 1211,20 грн (тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок ) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 286 КАС України, може бути подана протягом десяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Зарева