Справа № 601/3747/24
Суддя: Коротич І. А.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №601/3747/24
Провадження № 2-а/601/10/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання Бончик А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови № 600 від 03.09.2024 про накладення адміністративного стягнення та поновлення строку на оскарження постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови від 03.09.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210-1 КУпАП та поновлення строку на оскарження постанови.

У поданій заяві позивач посилається на те, що 03.09.2024 в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 35000 грн. Відповідно до даної постанови в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 установив, що 30 серпня 2024 року ОСОБА_1 близько 10 год. 00 хв. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет №7 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою винесення постанови начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу відмови гр. ОСОБА_1 від проходження військово-лікарської комісії, відповідно до Указу Президента України № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", згідно частини 7, 10 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та пункту 79 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 була спроба вручення повістка № 223/7 від 30.08.2024 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою уточнення військово-облікових даних на особливий період, та проходження військово-лікарської комісії до 18:00 години 30.08.2024. Також, в постанові зазначено, що позивач відмовився від підпису та отримання повістки, у зв`язку з чим було складено акт за підписами свідків, яких в цей час, крім працівників ТЦК, не було.

Для встановлення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_3 , було видано направлення № 2643 від 30.08.2024 для проходження військово-лікарської комісії в ІНФОРМАЦІЯ_2 , від якої він відмовився, мотивуючи це тим, що не є військовозобов`язаним, про що є відмітка у тимчасовому військовому квитку та відмітка у паспорті громадянина України на його ім`я. За даним фактом відносно нього було складено Акт про відмову в проходженні військово-лікарської комісії за підписом свідків.

Вважає, що вказана постанова винесена з порушенням закону про адміністративну відповідальність. У пункті 11 відомостей про особу, щодо якої розглядається справа, зазначається, що з його слів він раніше притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності. Однак, такої інформації про себе він не надавав. До жодної відповідальності він не притягувався в тому числі і за статтею 210-1 КУпАП. Зазначає, що у постанові існують розбіжності у кваліфікації адміністративного правопорушення. Це підтверджується тим, що у вступній частині його дії кваліфікують за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, проте в резолютивній частині, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 35000 грн. Виходячи з викладеного позивач вважає, що його притягнено згідно оскаржуваної постанови за частиною 2 статті 210-1 КУпАП. Як вбачається із оскаржуваної постанови, суть адміністративного правопорушення полягала у тому, що ОСОБА_1 , повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. При цьому не додано доказів про те, що протягом року він був притягнутий до відповідальності за частиною 1 статті 210-1 КУпАП. У постанові зазначено про те, що йому роз`яснено права передбачені статтею 268 КУпАП, однак ці права належним чином і в необхідному обсязі не роз`яснювались. Зауважує, що в постанові не відображено того, що йому роз`яснювались положення статей 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Крім того, диспозиція ч. 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період. Однак жодних підтверджуючих документів, щодо повторності вчинення такого правопорушення, ІНФОРМАЦІЯ_2 надано не було.

В судове засідання позивач не з`явився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутності. Позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

20.01.2025 на адресу Кременецького районного суду Тернопільської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що 30 серпня 2024 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , близько 10:00 години з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет № 3 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час звіряння військово-облікових даних військовозобов`язаного ОСОБА_1 було направлено для встановлення ступеня придатності до військової служби. Йому було видано направлення №2643 від 30.08.2024 для проходження військово-лікарської комісії до ІНФОРМАЦІЯ_1 , від якої громадянин відмовився, що підтверджується актом відмови від проходження військово-лікарської комісії, за підписом свідків мотивуючи тим, що він не військовозобов`язаний, про що є відмітка у тимчасовому військовому квитку. Відповідно до підпункту 2,4 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, призовники і військовозобов`язані повинні прибувати за викликом районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для проходження медичного огляду, та проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я, згідно з рішенням військово-лікарської комісії. Відповідно до абзацу 5 частини 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби Безпеки України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходить службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановленні законодавством. Враховуючи вищевикладене гр. ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги ст.22 ч.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вимоги абз.3,5 ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», пункт 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, а саме - не повідомив у семиденний строк і по теперішній час про зміну своїх персональних даних, відмовився від проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» вказане порушення вчинене в особливий період. З підстав вищевикладеного наголошую на тому, що ІНФОРМАЦІЯ_4 діяв в межах наданих повноважень, не порушуючи права та законні інтереси Позивача та у спосіб визначений законодавством. Дану постанову про те, що громадянина ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, позивач отримав 03.09.2024, що засвідчують його підписи. Таким чином, він був належно повідомлений про адміністративне правопорушення та про порядок оскарження постанови згідно ст.ст.287-289 КУпАП. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Щодо неточностей в постанові про притягнення позивача за ч.2 ст.210-1 КУпАП, а не ч.3 ст.210-1 КУпАП, то вважають, що це є механічна помилка. На підставі вищенаведеного, просять в позові відмовити, за безпідставністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення від 03.09.2024, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 35000 грн.

Згідно постанови № 600 від 03.09.2024, 30 серпня 2024 року ОСОБА_1 близько 10:00 години прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет №7 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою винесення постанови начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу відмови гр. ОСОБА_1 від проходження військово-лікарської комісії, відповідно до Указу Президента України № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", згідно частини 7, 10 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та пункту 79 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 була спроба вручення повістки № 223/7 від 30.08.2024 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою уточнення військово-облікових даних на особливий період, та проходження військово-лікарської комісії до 18:00 години 30.08.2024.

Також в постанові зазначено, що позивач відмовився від підпису та отримання повістки, у зв`язку з чим було складено акт за підписами свідків.

Для визначення придатності до військової служби ОСОБА_3 було видано направлення № 2643 від 30.08.2024 для проходження військово-лікарської комісії в ІНФОРМАЦІЯ_2 , від якої він відмовився, мотивуючи це тим, що не є військовозобов`язаним, про що є відмітка у тимчасовому військовому квитку та відмітка у паспорті громадянина України на його ім`я.

Також в постанові зазначено, що позивач відмовився від підпису та отримання повістки, у зв`язку з чим було складено акт за підписами свідків, яких в цей час, крім працівників ТЦК, - не було.

Для встановлення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_3 було видано направлення № 2643 від 30.08.2024 для проходження військово-лікарської комісії в ІНФОРМАЦІЯ_2 , від якої він відмовився повторно, мотивуючи це тим, що не є військовозобов`язаним, про що є відмітка у тимчасовому військовому квитку та відмітка у паспорті громадянина України на його ім`я. За даним фактом відносно нього було складено Акт про відмову в проходженні військово-лікарської комісії за підписом свідків. В постанові немає підпису позивача про ознайомлення з правами особи, відносно якої розглядається справа чи отримання копії постанови.

Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 видано направлення № 2643 від 30.08.2024 ОСОБА_3 для проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 для встановлення ступені придатності для проходження військової служби, у зв`язку з призовом у зв`язку з мобілізацією.

Згідно акту відмови від отримання повістки та від проходження ВЛК від 30.08.2024, ОСОБА_3 відмовився від отримання повістки та від проходження ВЛК. Даний факт підтвердили своїми підписами солдат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Згідно тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 від 27.01.2004, ОСОБА_3 тимчасове посвідчення видано по ст.59б гр..І нак. МОІ №207/99р. непридатний до в/сл.. в м/ч зі зняттям з в/обліку. Пр.№8 10.10.2003. посвідчення дійсне до видачі військового квитка.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити:найменування органу(прізвище,ім`я та по батькові,посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу,стосовно якої розглядається справа(прізвище,ім`я та по батькові(за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин,установлених підчас розгляду справи; зазначення нормативного акта,що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ч. 2 ст. 283 КУпАП).

За ч. 1 ст. 210-1 КУпАП наступає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, що тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн - 11900 грн).

Судом встановлено, що 03.09.2024 в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_6 винесено постанову № 600 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 35000 грн.

Судом встановлено, що в оскаржуваній позивачем постанові неправомірно застосовано штраф у розмірі 35000 грн., а саме - поза межами санкції вказаної статті, якою передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн. - 11900 грн.), що є окремою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Також судом встановлено, що в оскаржуваній постанові немає посилання на те, що ОСОБА_3 протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого частиною ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, тобто відсутня кваліфікуюча ознака повторності вчиненого правопорушення, та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаних обставин.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем повторно Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст.286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень,дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягненнядо адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін,а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення. Також суд вважає, що позивачу слід поновити строки для оскарження постанови, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про вручення йому копії постанови у визначні строки.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 3, 5-10, 12, 72-77, 90, 246, 250, 257, 260, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови № 600 від 03.09.2024 у справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 600 від 03 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною ч. 2 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 35000 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_2 , - 605 гривень 60 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Головуючий: І. А. Коротич