Справа № 280/10062/24
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ВІДВОДУ СУДДІ

22 січня 2025 рокуСправа № 280/10062/24
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Мінаєва К.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сацького Р.В. від розгляду справи №280/10062/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі за текстом - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі за текстом - відповідач 2), у якій позивач просить суд:

1) відносно відповідача 1 - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:

визнати дії/бездіяльність відповідача 1 протиправними та зобов`язати відповідача 1 вчинити наступні дії:

- здійснити перевірку в СПОВ Д.Р.РЗО за вимогами Постанови правління ПФУ, скласти зобумовлений цією Постановою № 25-2 від 03.12.2023 акт перевірки, копію якого направити в мою адресу;

- на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду внести в Д.Р.РЗО мою персоніфіковану карту терміни заробленого/виплаченого страховими внесками страхового стажу в повному обсязі: з 01.04.2004 по 31.12.2004; з 01.01.2010 та з 01.04.2005 по 01.04.2007; підстави - вимоги ст., ст. 1, 21, ч. 3, п. 2/страховий стаж;

- видати відповідний наказ про внесення змін до ДР.РЗО мою персональну облікову карту в СПОВ в якій зазначити недостающий обсяг страхового стажу перерахований у позові та вимозі;

2) відносно відповідача 2 - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області:

на підставі ст. 42 КАС України, за твердженням ГУ ПФУ Дніпровської області, що внесення змін про застраховану особу в Р.З.О. відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами ПФУ на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження / надання особою / рішення суду, визнати ГУ ПФУ в Запорізькій області учасником справи - третьої особою.

на підставі ст., ст.46,48,55,68 Конституції України перерахувати/нарахувати наново, призначену мені пенсію, з 17.07.2023 за внов відкрившимися обставинами - збільшенням страхового стажу, який не було протизаконно внесено в мою облікову картку Д.Р.РЗО і зобов`язати відповідним рішенням адміністративного суду здійснити зазначений перерахунок.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2024 справа передана на розгляд судді Сацькому Роману Вікторовичу.

20.01.2025 позивачем подано заяву про відвід судді Сацького Романа Вікторовича (вх.№2840), в обґрунтування якої зазначено, що суддя Сацький Р.В. прямо заінтересований у результаті розгляду справи на користь органів ПФУ. Заявник посилається на те, що головуючий суддя порушує норми матеріального і процесуального права та свідомо чинить перепони правосуддю, перешкоджаючи у витребуванні та приєднанні до справи беззаперечних доказів із первинних джерел. Крім того, зазначає про відкриття провадження з порушенням строків, призначення справи до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження всупереч клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, ненаправлення на адресу позивача судових рішень, винесення ухвали про залишення без руху заяви про забезпечення доказів із наданням коротких строків для усунення недоліків такої заяви. Вважає, що при уважному ознайомленні з документами, наданими до заяв, доказами легко з`ясовується не тільки особиста зацікавленість судді Сацького Р.В. у справі, а й вимоги, не передбачені КАС України, що викликає сумніви у неупередженості та об`єктивності судді.

Ухвалою суду від 21.01.2025 визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сацького Р.В. та вирішено питання про відвід здійснити суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви про відвід судді Сацького Р.В. (вх. №2840 від 20.01.2024) визначено суддю Запорізького окружного адміністративного суду Мінаєву Катерину Володимирівну.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відводу у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої-четвертої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з частиною восьмою статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

У заяві не наведено, та суддею не встановлено обґрунтованих підстав для вирішення питання про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, тому розгляд даної заяви здійснюється в порядку письмового провадження.

Частина одинадцята статті 40 КАС України визначає, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Слід зазначити, що підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 36 КАС України, відповідно до частини 1 якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 КАС України).

Стаття 37 КАС України визначає такі підстав відводу (самовідводу) судді:

1. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

2. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

3. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду касаційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення, крім випадку, коли проведення врегулювання спору за участю судді було ініційовано суддею, але до закінчення встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строку сторона заперечила проти його проведення.

5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, винесеного за результатами нового розгляду цієї справи.

6. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі. Положення цієї частини не застосовуються у випадку розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстав, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, Великою Палатою Верховного Суду.

Частиною четвертою статті 36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя зауважує, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного закону не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість (безсторонність) судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості необхідно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Наведені у заяві аргументи стосуються процесуальних рішень судді, прийнятих під час розгляду даної справи, зокрема: ухвали суду від 25.11.2024, якою відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження; ухвали суду від 17.12.2024 про залишення без задоволення клопотання позивача про витребування доказів; ухвали суду від 13.01.2025, якою відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, та залишено без руху заяву про забезпечення доказів, надавши строк для усунення недоліків такої заяви. Проте, такі доводи заявника свідчать про незгоду заявника з такими процесуальними рішеннями судді, що відповідно до зазначених вище імперативних положень частини четвертої статті 36 КАС України не може бути визнано обґрунтованою підставою відводу.

Отже, аргументи, якими заявник мотивує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів в об`єктивності судді, оскільки відсутні докази, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду на «суб`єктивний критерій», так і з погляду на «об`єктивний критерій», сформульовані Європейським судом з прав людини. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в ухвалі від 17.07.2020 у справі №826/11409/17.

Інших обставин, визначених статтею 36 чи 37 КАС України, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді Сацького Романа Вікторовича від розгляду справи №280/10062/24, у заяві не зазначено, під час розгляду заяви таких обставин також не встановлено.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Запорізького окружного адміністративного суду Сацького Романа Вікторовича від розгляду даної адміністративної справи, у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає

Керуючись статтями 31, 36, 39, 40, 243, 248, 256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви (вх. №2840 від 20.01.2024) ОСОБА_1 про відвід судді Запорізького окружного адміністративного суду Сацького Романа Вікторовича від розгляду адміністративної справи №280/10062/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід судді окремо оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Ухвала виготовлена у повному обсязі та підписана 22.01.2025.

Суддя К.В.Мінаєва