Справа № 130/2611/24
Суддя: Заярний А. М.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.

з участю секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 02.09.2024 №6408, прийняту начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1КУпАП на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 17000 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП без присутності позивача, копія якого останньому була направлена на домашню адресу після його складання.

Відповідно до змісту протоколу 17.07.2024 біля 09:34 ОСОБА_1 вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 19.07.2024 для проходження військово лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби та визначення призначення на воєнний час (особливий період). Проте у визначений в повістці термін позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджуючих документів із зазначенням поважних причин неявки не надав. Таким чином, спричинив порушення ч.3 ст. 17 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На письмове клопотання позивача від 26.08.2024 про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи йому було відмовлено та направлено лист з копією документів, серед яких були відсутні необхідні документи. Розгляд справи було призначено на 02.09.2024.

31.08.2024 позивачем були подані письмові пояснення щодо розгляду відповідачем справи відносно нього.

В подальшому постановою №6408 від 02.09.2024 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Відповідно до змісту постанови позивачем було допущено порушення норм ч.3 ст. 17 Закону України «Про оборону України» та ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з підстав того, що відповідачем не було з`ясовано всебічно, об`єктивно всі обставини справи, зокрема те що позивач не є військовозобов`язаним, не стоїть на військовому обліку та як виключений з нього по досягненню ним граничного віку перебування в запасі, а саме 40 років відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції, яка діяла на момент виповнення ОСОБА_1 40 років, дану обставину він пояснював представникам ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також дільничному інспектору поліції. Також сам протокол був складений з численними порушеннями процедур його складання.

09.10.2024 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просив його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, а доводи відповідача, викладені у відзиві просив вважати безпідставними, необґрунтованими, незаконними та такими, що не спростовують твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог.

29.11.2024 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення щодо витребуваних судом доказів, відповідно до яких позивач вказав, що відповідач не мав права ні вручати повістку ні складати відносно нього протокол та не виносити оскаржувану постанову, проте навіть у випадку винесення постанови позивач вважав би її незаконною, адже він досягнув граничного віку перебування в запасі 40 років, а тому в силу Закону України був виключений з військового обліку з січня 2009 року, він не є військовозобов`язаним та повторному взяттю на такий облік не підлягає. Крім того, не проставлення відмітки про виключення позивача з військового обліку у 2009 році відповідно до редакції Закону, яка діяла на момент виникнення правовідносин ІНФОРМАЦІЯ_4 не може свідчити про те, що позивач наразі стоїть на військовому обліку, з приводу чого позивачем готується позов про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

25.09.2024 від начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав того, що позивач в порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у визначений у врученій йому повістці термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ІНФОРМАЦІЯ_3 або в будь який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Таким чином позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу. Отже постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.09.2024 № 6408 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП винесена згідно норм чинного законодавства.

15.10.2024 від представника відповідача начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовної заяви з підстав того, що Законом України № 1604 VII від 22.07.2014 було продовжено граничний вік перебування в запасі другого розряду для військовозобов`язаних з 50 до 60 років, з набранням чинності змін до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач є таким, що підпадає під його дію, як особа, яка не досягла встановленого законом граничного віку перебування у запасі військовозобов`язаних другого розряду, а тому неявка за викликом до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в особливий період є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ, ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ.

Ухвалою судді від 16.09.2024 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду на 25.09.2024.

23.09.2024 від позивача до сулу надійшло клопотання про долучення до матерів справи документів.

25.09.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

25.09.2024 розгляд справи відкладено на 16.10.2024.

09.10.2024 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

14.10.2024 від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

16.10.2024 ухвалою суду за клопотанням позивача витребувано докази. Розгляд справи відкладено на 04.12.2024.

23.10.2024 та 05.11.2024 до суду надійшли витребувані докази.

29.11.2024 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення щодо витребуваних судом доказів.

04.12.2024 в судовому засіданні оголошено перерву до 16.01.2025.

13.12.2024 до суду надійшла заява позивача про долучення доказів до матеріалів справи.

ПОЯСНЕННЯ, НАДАНІ СТОРОНАМИ В СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ.

16.01.2025 позивач в судовому засіданні просив задовольнити його позовні вимоги з підстав, викладених в позові та додатково вказав, що не мав можливості з`явитись у визначену в повістці дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 , адже перебував на лікуванні. Про дану обставину він повідомляв відповідача. Надав в судовому засіданні оригінал медичної довідки.

Представник відповідача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, в раніше поданих до суду заявах просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Суд керуючись ч. 1 ст. 205 КАС України суд розглянув справу у відсутність представника відповідача.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Як вбачається із Витягу № 12024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку не знайдено (а.с.28, 52).

Відповідно до копії постанови № 6408 від 02.09.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію притягнено до відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. (а.с.29-32).

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 23.08.2024, складеного заступником начальника начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , 17.07.2024 біля 09:34 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 19.07.2024 для проходження військово лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби та визначення призначення на воєнний час (особливий період). Проте у визначений в повістці термін позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджуючих документів із зазначенням поважних причин неявки не надав. Таким чином, спричинив порушення ч.3 ст. 17 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с.33-35).

Як вбачається з копії розписки 17.07.2024 ОСОБА_1 отримав повістку № 4184 про виклик для уточнення своїх персональних даних, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби 19.07.2024 о 09:00 (а.с.36).

28.08.2024 на підставі наданої ОСОБА_1 заяви на його адресу були надіслані копії документів, що вбачається з копії листа за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.37).

Відповідно до копії звернення, адресованого т.в.о. начальника Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 просив доставити ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складення відносно нього протоколу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (а.с.38; 90 зворот).

24.08.2024 ОСОБА_1 звернувся із завою про вчинення кримінального правопорушення до начальника Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області з приводу подій що мали місце при доставці його до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.39-41; 55-57).

Крім того, 04.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до керівника ІНФОРМАЦІЯ_5 з приводу видачі йому довідки про виключення з військового обліку та внесення актуальних даних до відповідних реєстрів (а.с.42-44), також ним було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, відкладення розгляду адміністративної справи та одночасно ОСОБА_1 надано письмові пояснення щодо розгляду адміністративної справи (а.с.45-51).

Відповідно до довідки КНП «Жмеринський медичний центр первинної медико санітарної допомоги» Жмеринської міської ради від 06.07.2024 ОСОБА_1 проходив курс амбулаторного лікування в КНП «Жмеринський МЦ ПМСД» з 19.07.2024 до 26.07.2024 з приводу захворювання (а.с.53-54, 143-144).

Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 проходив військову службу, має військову спеціальність та як наслідок певні пільги у зв`язку з проходженням військової служби (а.с.63-70).

Відповідно до копії скарги, адресованої керівнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 просив повернути належний йому військовий квиток та виключити його з військового обліку (а.с.71-73), в чому як вбачається з відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 йому було відмовлено (а.с.74-75).

Згідно копій облікових карток військовозобов`язаного ОСОБА_1 відомості про виключення його з військового обліку відсутні (а.с.121;127-129).

МОТИВИ СУДУ. НОРМИ ПРАВА, ЗАСТОВАНІ СУДОМ.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був продовжений Указами Президента України з затвердженням відповідними Законами України.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, з 24.02.2022 в Україні діє особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації, яку в подальшому було продовжено і яка діяла станом на час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 673 затверджено Перелік поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори. Зокрема, поважною причиною є хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним чи резервістом, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем.

Як встановлено судом вище та стверджується довідкою КНП «Жмеринський медичний центр первинної медико санітарної допомоги» Жмеринської міської ради від 06.07.2024 ОСОБА_1 проходив курс амбулаторного лікування в КНП «Жмеринський МЦ ПМСД» з 19.07.2024 до 26.07.2024 з приводу захворювання (а.с.53-54, 143-144), що унеможливило його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 19.07.2024 на 09:00, та є поважною причиною неприбуття.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Водночас, жодних доказів на підтвердження того, що позивач в порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у триденний термін не надав відповідних документів, що підтверджують поважність причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , суду не надано, на противагу чому копія довідки з медичного закладу про перебування на лікуванні позивачем була долучена до його письмових прояснень, направлених на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє обґрунтування, а тому підлягають задоволенню.

В той же час суд при прийнятті рішення у даній справі не надає оцінку та не вирішує питання щодо правомірності не внесення даних про виключення позивача з військового обліку, адже дане питання не відноситься до компетенції суду загальної юрисдикції та в подальшому може бути предметом розгляду для адміністративного суду, в разі звернення позивача з відповідним позовом.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, понесені судові витрати позивача мають бути відшкодовані за рахунок відповідача.

На підставівикладеного, керуючисьстаттями 2, 5, 9, 12, 20, 77, 78, 79, 246, 268, 270 КАСУкраїни, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 02.09.2024 №6408, прийняту начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1КУпАП на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 17000 грн.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України. На рішення може бути подана апеляція до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Дата складання повного судового рішення 21.01.2025