Справа № 537/3693/24
Суддя: МУРАШОВА Н. В.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/537/1/2025
Справа № 537/3693/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2025 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючої судді Мурашової Н.В.,

за участі секретаря Дьяченко В.Ю.,

представника позивача Цвик М.В.,

представника відповідача ДПП НП України Коломієць О.Ю.,

відповідача інспектора поліції Архіпова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Кременчук в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 1 взводу 2 роти Батальойну патрульної поліції м. Кременчука Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Архіпова В.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП НП України та інспектора 1 взводу 2 роти Батальойну патрульної поліції м. Кременчука Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП НП України Архіпова В.В., в якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2522275 від 02.07.2024 року, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою серії ЕНА №2522275 від 02.07.2024 року, винесеною інспектором 1 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції у Полтавській області лейтенантом поліції Архіповим В.В., ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., по факту, що 02.07.2024 року о 12:57:47 год. у м. Кременчуці Полтавської області на регульованому перехресті вул. Небесної Сотні з вул. Шевченка, водій керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, НОМЕР_1 , проте повертаючи ліворуч, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався прямо та мав перевагу, чим порушив вимоги п.16.6 ПДР. Проте ОСОБА_1 вважає вказану постанову протиправною, оскільки він керував транспортним засобом з дотримання Правил дорожнього руху, повертаючи ліворуч надав дорогу усім транспортним засобам, які рухалися прямо або праворуч, пересвідчився у відсутності інших транспортних засобів, пішоходів, перешкод для здійснення безпечного маневру ліворуч, здійснив поворот ліворуч на зелений сигнал світлофора, час дії якого завершувався. В ході здійснення ним маневру жоден транспортний засіб не змінював швидкості чи напрямку руху, не застосовував гальмування. Розгляд справи був проведений працівниками поліції з порушенням вимог Закону, а саме: під час оголошення сигналу «Повітряна тривога», чим поставили у небезпеку життя як самого водія, так і його пасажирів, за проханням водія не представили докази на підтвердження вчинення правопорушення, працівник поліції, коли виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення із накладенням стягнення, не оголосив та не вручив йому постанову, хоча він не відмовлявся від отримання такої постанови. А тому ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Також ОСОБА_1 подав заяву, в якій доповнив підстави позову, а саме зазначив, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектор поліції в порушення вимог ст. 283 КУпАП не зазначив місце вчинення адміністративного правопорушення, оскільки зазначене ним місце події перехрестя вул. Небесної Сотні та вул. Шевченка не існує у м. Кременчуці. Також в оскаржуваній постанові немає посилання на докази вчинення правопорушення (відсутнє посилання на відеозапис). Тому поданий відповідачем відеозапис суд має визнати недопустимим доказом, що відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 13.02.2020 року по справі №524/9716/16-а.

Короткий зміст відзиву на позов відповідача Департаменту патрульної поліції НП України.

Відповідач Департамент патрульної поліції подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування відзиву зазначено, що постановою серії ЕНА №2522275 від 02.07.2024 року, винесеною інспектором 1 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції у Полтавській області лейтенантом поліції Архіповим В.В., ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн, по факту, що 02.07.2024 року о 12:57:47 год. у м. Кременчуці Полтавської області на вул. Шевченка, 17/8, водій керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, НОМЕР_1 , проте повертаючи ліворуч, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався прямо та мав перевагу, чим порушив вимоги п.16.6 ПДР. Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується відеозаписом з реєстратору поліції. Розгляд справи проведений на місці зупинки транспортного засобу з дотриманням вимог законодавства. Проте подати відеозапис з нагрудних камер працівників поліції немає можливості, оскільки відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року за №1026, цей відеозапис був знищений за закінченням строку зберігання у 30 днів. А тому оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування та закриття провадження у справі.

Рух справи.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с.21).

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.09.2024 року за клопотанням позивача замінено відповідача Батальйон патрульної поліції м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП НП України на належного відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Позиція учасників справи в судовому засіданні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник позивача адвокат Цвик М.В. підтримала позов, просила задовольнити його з наведених підстав.

Представник відповідача ДПП НП України Коломієць О.Ю. та відповідач інспектор 1 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції у Полтавській області лейтенант поліції Архіпов В.В. в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з наведених у відзиві підстав. Пояснили, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 було зафіксоване на реєстратор поліції, установлений на службовому автомобілі, відеозапис з якого поданий суду. Посилання на фіксацію правопорушення відеореєстратором поліції в оскаржуваній постанові відсутні. В постанові є посилання на «б.к. 476266» нагрудну камеру працівника поліції, яка фіксувала його дії при розгляді ним справи за вчиненого правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови, але цей відеозапис був знищений відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року за №1026, за закінченням строку зберігання у 30 днів. Зазначити в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на фіксацію правопорушення реєстратором поліції немає можливості, оскільки такий реєстратор не має індивідуального номера.

Обставини, установлені судом, та мотиви суду при ухваленні рішення з посиланням на норми права.

Дослідивши подані докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом установлено наступне.

Постановою серії ЕНА №2522275 від 02.07.2024 року, винесеною інспектором 1 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції у Полтавській області лейтенантом поліції Архіповим В.В., ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., по факту, що 02.07.2024 року о 12:57:47 год. у м. Кременчуці Полтавської області на вул. Шевченка, 17/8, на регульованому перехресті вул. Небесної Сотні та вул. Шевчека, водій керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, НОМЕР_1 , проте повертаючи ліворуч, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався прямо та мав перевагу, б.к. 476266, чим порушив вимоги п.16.6 ПДР.

З пояснень представника відповідача ДПП НП України Коломієць О.Ю. та відповідача інспектора поліції Архіпова В.В. вбачається, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 було зафіксоване на реєстратор поліції, установлений на службовому автомобілі, відеозапис з якого поданий суду. Посилання на фіксацію правопорушення відеореєстратором поліції в оскаржуваній постанові відсутні. В постанові є посилання на «б.к. 476266» нагрудну камеру працівника поліції, яка фіксувала дії працівника поліції при розгляді справи за вчинене правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови, але цей відеозапис був знищений відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року за №1026, за закінченням строку зберігання у 30 днів.

Зі змісту позову та пояснень представника позивача в судовому засіданні вбачається, що підставою оскарження постанови ЕНА №2522275 від 02.07.2024 року є ненадання інспектором поліції Архіпенком В.В. під час розгляду справи на місці зупинки на вимогу ОСОБА_1 доказів на підтвердження вчинення ним порушення п.16.6. ПДР.

Як установлено ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.16.6. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР), повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП установлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданого позову суд виходить з такого.

Стосовно недотримання відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в частині незазначення в оскаржуваній постанові технічного засобу відеореєстратору поліції, яким здійснено відеозапис, що долучений відповідачем до матеріалів справи, суд погоджується.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь- яку фіксацію правопорушення на відеореєстратор, який був установелений на службовому автомобілі поліції та зафіксував порушення п.16.6. ПДР, за яке притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП.

Водночас, приписами ч.3 ст.283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо порушення відповідачем процедури притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, суд вважає за необхідне, в межах повноважень наданих ст.286 КАСУ, скасувати оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№2522275 від 02.07.2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 13.02.2020 року у справі №524/9716/16-а.

Навіть сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. (Постанова від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17).

Судді не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про штраф. (Постанова Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 161/5372/17).

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. (Постанова Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а).

У ст. 62 Конституції України установлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а).

Згідно з КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (стаття 245).

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення, обставин, що мають правове значення для вирішення спору. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Щодо судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з ДПП НП України слід стягнути судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 77, 243-246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 251, 288 КУпАП, суд

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 1 взводу 2 рота Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Архіпова Володимира Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2522275 від 02.07.2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Інформація про сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 15.03.2024 року органом 5348, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. №3.

відповідач: інспектор 1 взводу 2 рота Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Архіпов Володимир Володимирович, робоча адреса: 39600, м. Кременчук, проїзд Захисників Азовсталі, 3.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 16.01.2025 року.

Суддя Мурашова Н.В.