Справа № 200/7492/24
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року Справа№200/7492/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність, яка полягала у нездійсненні нарахування та виплати індексації різниці відповідно до абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, за період проходження військової служби з 01.03.2018 по 10.10.2022 (включно);

зобов`язати нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення відповідно до абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, в сумі 4 465,15 гривень щомісячно, за період проходження військової служби з 01.03.2018 по 10.10.2022 (включно), з відрахуванням військового збору і податку на доходи фізичних осіб з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;

визнати протиправними дії, які полягали в визначенні розміру грошової допомоги на оздоровлення в 2018 2021 роках, та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2018 2021 роках, виходячи з місячного грошового забезпечення, у складі якого не врахована індексація;

зобов`язати здійснити перерахунок грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої в 2018 2021 роках, та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплаченої в 2018 2021 роках, з врахуванням індексації у складі місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір таких допомог, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Позивач зауважує на невиплаті йому індексації-різниці. За змістом позову розміри грошової допомоги на оздоровлення за 2018 2021 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 2021 роки відповідач мав визначити із врахуванням індексації. Крім цього, усі наведені виплати мають бути проведені позивачу із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44 та вимог Податкового кодексу України.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 , також надав суду відзив на позов, де вказав, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Позивач проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 у спірному періоді. Посилаючись на приписи Закону України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" та Постанови Кабінету міністрів України «Про порядок проведення індексації грошових доходів населення» № 1078 від 17.07.2003 відповідач вказав, що відповідно до вимог чинного законодавства ним виконані усі покладені на нього обов`язки та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення у повному розмірі за період проходження військової служби з моменту наявного фінансового ресурсу у військовій частині НОМЕР_1 , а саме з вересня 2019 року. Індексація виплачувалась позивачеві за період його проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 у повному обсязі, а відповідно і була включена під час нарахування та виплати за оспорювані видів виплат, оскільки є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 30.09.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 13.04.2018.

В період з 28.10.2017 року по 10.10.2022 року (включно) позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що є відповідачем у справі.

Згідно з витягом з наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 312 від 28.10.2017 позивача, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 зараховано до списків особового складу та всі види військового забезпечення з 28.10.2017. Згідно з витягом з наказу Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 286 від 10.10.2022 позивача визнано таким, що здав з справу та посаду з та вибув для подальшого проходження служби у м. Житомир. З 10.10.2022 позивача виключено зі списків особового складу частини. В наказі зазначено про невиплату позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік .

Згідно з наданою відповідачем довідкою-розрахунком під час обчислення індексації за період служби позивача базовим місяцем визначався березень 2018 року.

За змістом розрахунку за період з березня 2018 року по листопад 2018 року сума індексації 0,00 грн, за період з грудня 2018 року по лютий 2019 року - 71,08 грн, за період з березня по червень 2019 року - 134,47 грн, з липня по листопад 2019 року 206,72 грн, з грудня 2019 року по червень 2020 року 216,51 грн, з липня по листопад 2020 року 226,29 грн, у грудні 2020 року - 233,81 грн, з січня по березень 2021 року 331,42 грн, з квітня по червень 2021 року 415,41 грн, з липня по листопад 2021 року 540,03 грн, з грудня 2021 року по січень 2022 року - 563,19 грн, з лютого по квітень 2022 року 672,35 грн, у травні 2022 року -913,01 грн, у червні 2022 року 1017,21 грн, у липні 2022 року 1066,00 грн, у серпні та вересні 2022 року 1281,80 грн, у жовтні 2022 року - 413,48 грн.

Відповідно до відомостей про грошове забезпечення позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 12 118,88 грн у вересні 2018 року, в розмірі 16270,01 грн, у травні 2019 року, у розмірі 17 751,15 грн у травні 2020 року, у розмірі 17 751,15 грн у липні 2021 року, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачено позивачу в розмірі 6454,93 грн у грудні 2019 року, у розмірі 1270,00 грн у грудні 2020 року, у розмірі 1270,00 грн у грудні 2021 року.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ ТА ВИСНОВКИ

Згідно зі статтею 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно зі ст. 2 Закону № 1282-ХІІ грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення) підлягають індексації. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1282-ХІІ індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Згідно зі ст. 4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до ст. 5 Закону № 1282-ХІІ підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно із пунктом 1-1 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 19.06.2019 (справа № 825/1987/17), від 20.11.2019 (справа № 620/1892/19), від 05.02.2020 (справа № 825/565/17) індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Положеннями Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Виплата індексації не ставиться вищевказаними нормативно-правовими актами у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Пунктом 4 Порядку 1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Пункт 5 Порядку № 1078, в редакції чинній з 01.12.2015 передбачає, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Пункт 10-2 Порядку № 1078 в редакції, чинній з 01.12.2015 передбачає, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Отже, починаючи з 01.12.2015 у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, № 1078, використовується поняття місяць підвищення доходу. Місяцем підвищення доходу є місяць, в якому підвищено тарифну ставку (оклад). Тобто, починаючи із 01.12.2015 зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.

Постановою КМУ № 1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», що набрала чинності 01.01.2008, встановлювалися посадові оклади військовослужбовців до 28.02.2018.

01.03.2018 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою встановлено посадові оклади військовослужбовців.

Отже, після 01.03.2018 місяцем підвищення доходу для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення є березень 2018 року, оскільки саме в цьому місяці відбулося підвищення розміру грошового забезпечення. Таким чином, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача відповідач мав із застосуванням місяця підвищення доходу - березень 2018 року, відповідно до Порядку № 1078.

При цьому, як зазначено в наданій суду довідці Військової частини НОМЕР_1 без дати та номеру, за період з грудня 2015 року по жовтень 2022 року розмір індексації обчислювався із застосуванням місяця підвищення посадових окладів березень 2018 року. На переконання суду у період з грудня 2015 року по лютий 2018 року під час обчислення позивачу індексації відповідач не міг використовувати місяцем підвищення посадових окладів березень 2018 року, оскільки цей період передує місяцю підвищення посадових окладів.

Між тим, з 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації - різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Слід зауважити, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці». Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави дійти висновку, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Судом встановлено, що позивачу виплачувалась поточна індексація з березня 2018 року по жовтень 2022 року, фіксована індексація не виплачувалась позивачу, доказів її виплати відповідачами суду не надано.

У цьому контексті суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання індексації за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, тобто на отримання суми індексації-різниці.

Якщо вказана умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування необхідно встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 22.06.2023 у справі № 520/6243/22, від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21.

Відповідно до матеріалів справи відповідачем, всупереч наведеному, не вирішено питання нарахування та виплати позивачу фіксованої індексації за період з березня 2018 року по липень 2022 року включно.

Як уже зазначалося відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації - різниці у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А)".

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 б/н та дати ( справа 200/6734/24), в якій зазначено, що відповідно до абз. 2 п. 8 р. 1 Наказу Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 грошове забезпечення виплачується в поточному місяці за попередній) розмір грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року становив 6993,00 грн, у т.ч. посадовий оклад 870,00 грн, оклад за військове звання - 115,00 грн, надбавка за вислугу років 197,00 грн, надбавка за виконання особливо-важних завдань 591,00 грн, премія -5220,00 грн. При цьому у складі грошового забезпечення не враховано щомісячну додаткову грошову винагороду в сумі 4195,80грн, виплату якої передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі Постанова КМУ № 889), яка відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер. Таке правозастосування відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постановах від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17 та від 10.11.2021 у справі № 825/997/17.

Отже, щомісячна додаткова винагорода підлягає врахуванню при порівнянні розміру грошового забезпечення позивача в лютому і березні 2018 року для цілей визначення права на отримання індексації-різниці.

Таким чином, для визначення права на отримання індексації-різниці грошове забезпечення позивача в лютому 2018 року становить 11 188,80 грн, у т.ч. посадовий оклад 870,00 грн, оклад за військове звання - 115,00 грн, надбавка за вислугу років 197,00 грн, надбавка за виконання особливо-важних завдань 591,00 грн, премія -5220,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода в сумі 4195,80 грн.

Згідно з цією ж довідкою розмір грошового забезпечення позивача за березень 2018 року становив 11747,09 грн, у т.ч. посадовий оклад 3810,00 грн, оклад за військове звання - 1200,00 грн, надбавка за вислугу років 1503,00 грн, надбавка за виконання особливо-важних завдань 879,26 грн, премія -4354,83 грн.

Отже, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року становив 558,29 грн. = (11747,09 грн. 11188,80 грн.).

У свою чергу, необхідно встановити величину приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року: 353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) - 100% = 253,3% (величина приросту індексу споживчих цін).

Розрахунок величини приросту індексу споживчих цін за вказаний період має наступний вигляд: 2008 рік: 1,027*1,038*1,031*1,013*1,002 (1,008*0,995*0,999)*1,011*1,017*1,015*1,021* 2009 рік: 1,029*1,015*1,014*1,014 (1,009*1,005)*1,011*1,014 (0,999*0,998*1,008*1,009)*1,011* 2010 рік: 1,018*1,019*0,993 (1,009*0,997*0,994*0,996*0,998)*1,012*1,029*1,016 (1,005*1,003*1,008)* 2011 рік: 1,01*1,009*1,014*1,013*1,009 * березень 2014 року-грудень 2014 року: 1,022*1,033*1,038*1,01*1,012(1,004*1,008)*1,029*1,024*1,019*1,03 * 2015 рік-березень 2016 року:1,031*1,053*1,108*1,14*1,022*0,986 (1,004*0,99*0,992)*1,023*0,987*1,02*1,022 (1,007*1,009*0,996*1,01) * квітень 2016: 1,035 * травень 2016-березень 2018: 1,245 (1,001*0,998*0,999*0,997*1,018*1,028*1,018*1,009*1,011*1,01*1,018*1,009*1,013*1,016*1,002*0,999*1,02*1,012*1,009*1,01*1,015*1,009) = 253,30%.

Відповідачем відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України не доведено, що величина приросту індексу споживчих цін за період січень 2008 року - березень 2018 року має інший показник. До того ж, результат наведеного розрахунку також підтверджується Калькулятором розрахунку суми індексації зарплати (https://ips.ligazakon.net/calculator/zp).

У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн, величина приросту індексу споживчих цін 253,30% .

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножити на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 (1762,00 грн. * 253,30% / 100 = 4463,15 грн).

В силу вимог абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн. 558,09 грн. = 3904,86 грн.

Таким чином, починаючи з березня 2018 року сума індексації з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 мала виплачуватися позивачеві у розмірі 3904,86грн.

З огляду на таке, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу за періоди з 01.03.2018 по 01.08.2022 відповідно до норм абзаців 4- 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення відповідно до абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, в сумі 3904,86 гривень щомісячно, за період проходження військової служби з 01.03.2018 по 01.08.2022 (включно).

З приводу визнання протиправними дій відповідача щодо визначення розміру грошової допомоги на оздоровлення в 2018 2021 роках та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2018 2021 роках, виходячи з місячного грошового забезпечення, у складі якого не врахована індексація та зобов`язання здійснити перерахунок виплачених складових грошового забезпечення суд зазначає таке.

Субсидіарне застосування норм Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №638/9697/17, від 30.12.2020 у справі №359/8843/16-а.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є його систематичною складовою та має характер одноразових виплат.

Порядок виплати військовослужбовцям грошового забезпечення у межах спірного періоду було врегульовано Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 11.06.2008 року № 260 (далі Інструкція № 260) та Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260).

Пунктом 33.1 Інструкції № 260 (тут і далі в редакції, чинній на момент проходження позивачем військової служби) встановлено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 1 розділу ХХIV Порядку № 260 (тут і далі в редакції, чинній на час проходження військової служби позивачем) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань позивачу в 2018-2021 роках мала бути обчислена із врахуванням індексації його грошового забезпечення. Матеріалами справи підтверджено отримання позивачем матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2019 - 2021 роки докази отримання позивачем допомоги за 2018 рік відсутні, а тому підстави для задоволення вимог позивача щодо перерахунку матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік відсутні.

Пунктом 30.1 Інструкції № 260 визначено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям за місцем штатної служби в разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулий рік) або без вибуття у відпустку (за їх заявою протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги (п. 30.2 Інструкції № 260).

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги (п. 30.3 Інструкції № 260).

Відповідно до п. 1 розділу ХХІІІ Порядку № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги (п. 2 розділу ХХІІІ Порядку № 260).

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що грошова допомога на оздоровлення позивачу в 2018-2021 роках мала визначатися із врахуванням індексації його грошового забезпечення. Матеріалами справи підтверджено отримання позивачем грошової допомоги на оздоровлення за 2018 -2021роки.

Зважаючи на недоведення відповідачами включення індексації до складу грошового забезпечення під час розрахунку грошової допомоги на оздоровлення в 2018-2021 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2019 2021 роках, то позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідачів, які полягали в визначенні позивачу розміру цих виплат, виходячи з грошового забезпечення, у складі якого не врахована індексація та зобов`язання відповідачів здійснити перерахунок цих виплат з врахуванням індексації у складі грошового забезпечення, з якого визначався розмір таких допомог, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум підлягають задоволенню.

Пунктом 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, передбачено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Згідно з п. 4 цього Порядку виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Тобто, питання здійснення грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат вирішується під час виплати такого грошового забезпечення, зважаючи на що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню як передчасні.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Підстави для розподілу судового збору відсутні, оскільки позивач звільнений від його сплати.

Беручи до уваги викладене вище, на підставі положень Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про індексацію грошових доходів населення» та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби 01.03.2018 по 01.08.2022 включно відповідно до абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення відповідно до абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, в сумі 3904,86 гривень щомісячно, за період проходження військової служби з 01.03.2018 по 01.08.2022 (включно).

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягали в визначенні розміру грошової допомоги на оздоровлення в 2018 2021 роках, та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2019 2021 роках, виходячи з місячного грошового забезпечення, у складі якого не враховано індексацію.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої в 2018 2021 роках, та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплаченої в 2019 2021 роках, з врахуванням індексації у складі місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір таких допомог, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3

Військова частина НОМЕР_1 (відповідач 1) АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Суддя А.С. Михайлик