Справа № 200/8463/24
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року Справа№200/8463/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ); Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (юридична адреса: 69005, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158б, ); Головного управління Пенсійного фонду України в Іваново-Франківській області (юридична адреса: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, ) про зобов`язання зарахувати до страхового стажу та до підземного пільгового стажу періоди роботи, повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 1); Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 2); Головного управління Пенсійного фонду України в Іваново-Франківській області (далі відповідач 3). З урахуванням змінених позовних вимог просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 86 від 29.08.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно положень п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 2) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 86 від 07.10.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно положень п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; 3) визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не зарахування під час розгляду заяви ОСОБА_1 № 7153 від 21.08.2024 року до його страхового стажу періоду роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи ОСОБА_1 з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року; період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, з 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року; 4) визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування під час розгляду заяви ОСОБА_1 № 8595 від 30.09.2024 року до його страхового стажу періоду роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи ОСОБА_1 з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року; 5) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи ОСОБА_1 з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, з 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року; 6) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до його підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи ОСОБА_1 з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року; 7) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано- Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2024 року № 7153 про призначення пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити пенсію з 21.08.2024 року відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та в розмірах передбачених абз. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», з зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до його підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року; 8) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 21.08.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірах передбачених абз. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.08.2024 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 86 йому було відмовлено у призначені пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

30 вересня 2024 року позивач повторно звернувся через офіційний Веб-портал ПФУ з заявою № 8595 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком № 1 згідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») та додав додатково документи на підтвердження свого стажу.

07 жовтня 2024 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 86 позивачу було відмовлено у призначені пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Отже, позивач не згоден із даними рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Іваново-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

25 грудня 2024 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надав суду відзив на позов ОСОБА_1 , в якому зазначив наступне.

Рішенням від 07.10.2024 року № 86 позивачу відмовлено у призначенні пенсії віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю визначеного законом пільгового стажу.

Згідно до заяви та наданих документів: вік позивача 41 рік; страховий стаж позивача складає 42 роки 10 місяців 02 дні; пільговий стаж за Списком № 1 складає 22 роки 00 місяців 03 дні; пільговий стаж по Постанові № 202 (25) складає 24 роки 10 місяців 01 день.

До страхового стажу зараховані всі періоди.

До пільгового стажу зараховані всі періоди, окрім днів учбової сесії, перебування у відпустках без збереження заробітної плати та робота на поверхні згідно з довідками від 22.04.2024 року № 265 та № 465 від 15.07.2024 року, оскільки позивач безпосередньо не був зайнятий на підземних роботах протягом повного робочого дня а саме: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року.

Згідно до ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» 10.02.1998 року № 103/98 час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Тобто, до роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, зараховується період навчання у закладах професійної ( професійно-технічної) освіти.

Також представником відповідача 2 зазначено, що відпустка без збереження заробітної плати, та інші відхилення вказані за періодами не передбачають знаходження повний робочий день в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.

Таким чином, оскільки позивачем, на час звернення за призначенням пенсії, не було набуто стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», права на пенсію у нього відсутнє.

З огляду на викладене, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надав суду відзив на позов, в якому звертає увагу на тому, що підставою звернення до суду та предметом спору в даній справі є рішення № 86 від 29.08.2024 року, яке прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Представник відповідача 1 вказує на те, що головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не розглядало заяв ОСОБА_1 від 21.08.2024 року № 7153 та від 30.09.2024 року № 8595, а отже, відсутні підстави вважати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування страхового стажу періоду роботи з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року, та як наслідок відсутні підстави для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 21.08.2024 року № 7153, від 30.09.2024 року № 8595 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити пенсію з 21.08.2024 року відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, представник відповідача 1 просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надав суду відзив на позов ОСОБА_1 , в якому зазначив, що страховий стаж позивача становить 21 рік 10 місяців 2 дні, з урахуванням кратності стаж становить 42 роки 10 місяців 2 дні, пільговий стаж на підземних роботах згідно провідних професій № 202 (25 років) 24 роки 10 місяців 2 дні.

Стаж, згідно із Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202, становить 24 роки 10 місяців 2 дні.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці зараховано всі періоди роботи на пільгових умовах згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п. 2 Порядку 383 зазначено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць та умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Представник відповідача 3 зазначає, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу визначає підприємство та зазначає його в довідці, форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1993 року № 637.

Так, як записи трудової книжки не підтверджують зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, приймається уточнююча довідка, передбачена пунктом 20 Порядку № 637.

Крім того, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зазначив, що обов`язковість подання такої довідки під час звернення за пенсією за віком передбачена пп. 2 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, а тому, уточнююча довідка є доповненням до трудової книжки, де конкретизовано вищезазначені вимоги.

Отже, представник відповідача 3 зазначає, що у позивача недостатньо стажу роботи, згідно із Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202, в зв`язку з чим відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

З огляду на вищевикладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2

29 серпня 2024 року, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 86 ОСОБА_1 було відмовлено у призначені пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Як зазначено у вищевказаному рішенні, страховий ОСОБА_1 стаж становить 21 рік 10 місяців 2 дні, з урахуванням кратності стаж становить 42 роки 10 місяців 2 дні, пільговий стаж на підземних роботах згідно провідних професій № 202 (25 років) 24 роки 10 місяців 2 дні.

За результатами розгляду документів доданих до заяви, до стажу роботи із особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці позивачу зараховано всі періоди роботи на пільгових умовах згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У рішенні про відмову в призначенні пенсії не зазначено про не зарахування будь-яких періодів та підстави їх не зарахування.

30 вересня 2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся через офіційний Веб-портал ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком № 1 згідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») та додав додатково документи на підтвердження свого стажу.

За принципом екстериторіальності вказана заява була направлена на опрацювання до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

07 жовтня 2024 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 86 ОСОБА_1 було відмовлено у призначені пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Як зазначено у вищевказаному рішенні, то страховий стаж позивача становить 42 роки 10 місяців 2 дні, в тому числі пільговий стаж на підземних роботах згідно провідних професій № 202 (25 років) 24 роки 10 місяців 1 день, за списком № 1 22 роки 0 місяців 3 дні.

За доданими документам до страхового стажу позивача зараховано всі період роботи, до пільгового стажу зараховано всі періоди роботи відповідно до наданих документів.

У рішенні про відмову в призначенні пенсії не зазначено про не зарахування будь-яких періодів та підстави їх не зарахування

Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.10.2024 року № 0500-0202-8/105039, до підземного стажу позивача не зараховано дні учбової сесії, перебування у відпустках без збереження заробітної плати та робота на поверхні згідно з довідками від 22.04.2024 року № 265 та № 456 від 15.07.2024 року, так як безпосередньо не був зайнятий на підземних роботах протягом повного робочого дня, а саме: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.111.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року. з 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, з 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року. з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.03.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року.

Крім того, як вбачається із наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області розрахунків стажу позивача, також не зараховано до його пільгового стажу період роботи з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року.

У зазначеному листі також вказано, що позивач неодноразово звертався за призначенням пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України № 1058 та за результатами розгляду наданих документів прийняті рішення про відмову в призначенні пенсії згідно з п. 3 ст. 114 Закону України № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного підземного стажу по Списку № 1 25 років.

Так, заяву на призначення пенсії від 25.07.2024 року № 6543 опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області та прийнято рішення від 01.08.2024 року № 86 про відмову в призначення пенсії.

Заяву від 05.08.2024 року № 6719 опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та прийнято рішення від 13.08.2024 року № 86 про відмову в призначенні пенсії.

Заяву від 21.08.2024 року № 7153 опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області і, також, прийнято рішення від 25.08.2024 року № 86 про відмову в призначенні пенсії.

Також позивачу разом із даним листом було надано розрахунок його стажу (РС-право), що здійснювався при опрацюванні заяви від 30.09.2024 року.

Отже, спірним питаннями даної справи є законність відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах та правильність обрахуванням його пільгового стажу.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закону № 1058-ІV).

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.8, 1.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3,4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, згідно трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , позивач з 05 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року працював учнем машиніста гірничих виїмкових машин з повним робочим днем в шахті ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля».

Проте, як вбачається з розрахунків стажу позивача, також не зараховано до його пільгового стажу період роботи з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року.

Відповідно до Форми ОК-5 підприємством за цей період не сплачувався єдиний соціальний внесок.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону № 1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

За приписами ст. 113 Закону № 1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статті 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на ВП «Шахта «капітальна» ДП «Мирноградвугілля» яке здійснювало нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Крім того суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання ВП «Шахта «капітальна» ДП «Мирноградвугілля» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а.

Отже, суд приходить до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області протиправно не зараховано до стажу (страхового та пільгового) позивача періоду його роботи з 05 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року.

Щодо не зарахування Пенсійним фондом періодів знаходження позивачем на сесії до його пільгового стажу з 05.06.2001 року по 12.06.2001 року, з 27.05.2002 року по 30.05.2002 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Випускникам закладів професійної (професійно-технічної) освіти денної форми навчання, які навчалися 10 і більше місяців, надається оплачувана відпустка підприємством, установою, організацією протягом перших трьох місяців роботи в ньому. Тривалість щорічної основної відпустки випускників віком до 18 років становить тридцять один календарний день, випускників віком понад 18 років - відповідно до встановленої на підприємстві для робітників відповідної професії, спеціальності, посади.

Пункт 8 Порядку № 637 передбачає, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки.

Як вбачається з трудової книжки позивача НОМЕР_3 , він з 27.05.2002 року по 30.05.2002 року проходив заняття в учбовому пункті шахти «АГ Стаханова» ВА «Красноармійськвугілля».

Період навчання позивача в даний період також підтверджується й довідкою ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.07.2024 року № 833.

Так відповідно до вказаної довідки ОСОБА_1 проходив навчання з 27.05.2002 року по 30.05.2002 року в учбовому пункті, в цей час заробітна плата здійснювалась йому, як підземному робітнику.

Після проходження навчання, з 31 травня 2002 року приступив до роботи на посаді учня гірника з ремонту гірничих виробок підземний на дільниці РГВ2, професії яка передбачена Списком № 1 (розділ 1, підрозділ 1а1010100а).

Період навчання позивача в період з 05.06.2001 року по 12.06.2001 року підтверджується довідкою ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 05.07.2024 року № 820.

Відповідно до цієї довідки, позивач у вказаний період навчався в учбовому пункті та отримував заробітну плату як підземний робітник.

Після проходження навчання, з 13.06.2001 року приступив до роботи на посаді учень гірника підземного на дільниці ПР3, професії яка передбачена Списком № 1 (розділ 1, підрозділ 1а1010100а).

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Випускникам закладів професійної (професійно-технічної) освіти денної форми навчання, які навчалися 10 і більше місяців, надається оплачувана відпустка підприємством, установою, організацією протягом перших трьох місяців роботи в ньому. Тривалість щорічної основної відпустки випускників віком до 18 років становить тридцять один календарний день, випускників віком понад 18 років - відповідно до встановленої на підприємстві для робітників відповідної професії, спеціальності, посади.

Пункт 8 Порядку № 637 передбачає, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки.

Крім того, суд зазначає, що навчання в учбовому центрі позивач проходив за професією ідентичною до його посади за основним місцем роботи, дні навчання оплачувалися позивачу за тарифною ставкою підземного робітника, та після закінчення навчання позивач продовжував працювати за набутою професією з повним робочим днем у шахті.

Отже, Пенсійним фондом протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача періоди його навчання з 05.06.2001 року по 12.06.2001 року та з 27.05.2002 року по 30.05.2002 року за Списком № 1 постановою КМУ від 31.03.1994 року № 202.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періодів його знаходження у відпустках без збереження заробітної плати, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених ст. 25 Закону України «Про відпустки», працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

Як слідує зі ст. 4 Закону України «Про відпустки», відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Відповідно до ст. 25 та 26 Закону України «Про відпустки», відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Якщо брати до уваги лист Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Також, Верховний Суд у постанові від 19.03.2019 року у справі № 295/8979/16-а та постанові від 26.03.2020 року у справі № 423/2860/16-а зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Відповідач не скористався повноваженнями, передбаченими ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV, не витребували від підприємств відповідних документів або відомостей стосовно підстав надання позивачеві відпуски без збереження заробітної плати та застосування простою. А також не зазначили про необхідність підтвердження цих відомостей власне позивачем.

Слід зазначити, що сукупна кількість днів безоплатної відпустки позивача не перевищує одного місяця в календарному, проте, відповідач їх до пільгового стажу не зарахував без зазначення причин та вчинення передбачених законом дій для з`ясування зв`язку із виробничою необхідністю. Тому дії відповідача щодо незарахування цих періодів до пільгового стажу в контексті спірних правовідносин є протиправними.

При цьому суд зазначає, що у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії взагалі не зазначено про не зарахування вказаних періодів перебування позивача у безоплатних відпустках, що також свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 року в справі № 815/1554/17, аналізуючи практику Європейського Суду з прав людини, вказав на те, що принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.

Як вже зазначалося судом, оскаржуване рішення не містить конкретних періодів роботи позивача, які не зараховані до пільгового стажу. Вказане рішення не відповідає загальному принципу правової визначеності.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що посадові особи Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області протиправно не зарахували до пільгового стажу позивача спірні періоди, а отже й рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 № 86 від 29.08.2024 року та № 86 від 07.10.2024 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплачувати йому з 21.08.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірах передбачених абз. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає наступне.

По-перше.

Так, згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Науковий висновок Верховного Суду щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією від 13 квітня 2018 року.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким;

- дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження; подібний термін є приводом для докладного аналізу закону на предмет того, що відповідне повноваження є дійсно дискреційним;

- при реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог;

- критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Водночас, з врахуванням позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 18.07.2018 року у справі № 826/3520/15, зважаючи на природу та підстави даного спору та враховуючи Науковий висновок щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією, суд вважає за доцільне зазначити, що орган влади, використовуючи дискреційні повноваження, зобов`язаний повно і правильно оцінювати обставини, наявні у справі факти та правильно застосовувати до встановлених фактів чинні правові норми, не допускаючи при цьому зловживання владою у процесі прийняття відповідного рішення, в основі якого мають бути закладені конкретно визначені публічні інтереси. А завданням суду є належний та ефективний контроль відповідності таких дій закону й принципам права задля забезпечення дотримання таким органом прав особи, що звернулася за захистом.

По-друге.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області взагалі не розглядало заяв ОСОБА_1 від 21.08.2024 року № 7153 та від 30.09.2024 року № 8595, а отже, й не порушивало прав позивача, а тому суд зазначає, що відсутні підстави вважати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування страхового стажу періоду роботи з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року.

Отже, враховуючи викладене, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області; Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області; Головного управління Пенсійного фонду України в Іваново-Франківській області про зобов`язання зарахувати до страхового стажу та до підземного пільгового стажу періоди роботи, повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3875,84 грн (квитанція № 2103-5292-8625-1734 від 05.12.2024 року на суму 968,96 грн та квитанція № 0.0..1 від 13.12.2024 року на суму 2906,88 грн).

Враховуючи співмірність заявлених та задавлених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2583,86 грн.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ); Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (юридична адреса: 69005, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158б, ); Головного управління Пенсійного фонду України в Іваново-Франківській області (юридична адреса: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, ) про зобов`язання зарахувати до страхового стажу та до підземного пільгового стажу періоди роботи, повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (юридична адреса: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, ) щодо не зарахування під час розгляду заяви ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) № 7153 від 21.08.2024 року до його страхового стажу періоду роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи ОСОБА_1 з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року; період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, з 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (юридична адреса: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, ) № 86 від 29.08.2024 року про відмову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно положень п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (юридична адреса: 69005, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158б, ) щодо не зарахування під час розгляду заяви ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) № 8595 від 30.09.2024 року до його страхового стажу періоду роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи ОСОБА_1 з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (юридична адреса: 69005, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158б, ) № 86 від 07.10.2024 року про відмову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно положень п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (юридична адреса: 69005, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158б, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) період роботи: з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та до його підземного пільгового стажу за Списком № 1 передбаченого ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період роботи ОСОБА_1 з 30.07.2024 року по 20.08.2024 року та період перебування у відпустці без збереження заробітної плати та днів учбової сесії: з 14.07.2002 року по 14.07.2002 року, з 01.09.2002 року по 13.09.2002 року, з 01.11.2002 року по 03.11.2002 року, з 01.12.2002 року по 07.12.2002 року, з 01.02.2003 року по 12.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 02.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 26.04.2003 року, з 01.09.2003 року по 02.09.2003 року, з 01.06.2005 року по 01.06.2005 року, 01.09.2006 року по 09.09.2006 року, з 01.01.2007 року по 10.01.2007 року, з 01.02.2007 року по 10.02.2007 року, з 01.06.2007 року по 11.06.2007 року, з 01.09.2007 року по 09.09.2007 року, з 01.01.2008 року по 11.01.2008 року, 01.07.2014 року по 02.07.2014 року, з 01.11.2014 року по 02.11.2014 року, з 01.12.2014 року по 02.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 02.01.2015 року, з 01.02.2015 року по 03.02.2015 року, з 01.03.2015 року по 04.02.2015 року, з 31.03.2016 року по 31.03.2016 року, з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 15.04.2022 року, з 01.11.2022 року по 01.11.2022 року, але з урахуванням листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 року № 713/039/161-16

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (юридична адреса: 69005, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158б, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) від 30 вересня 2024 року про призначення пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду у даному рішенні, з урахуванням також ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (юридична адреса: 69005, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158б, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1722 (одна тисяча сімсот двадцять дві) грн 56 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Іваново-Франківській області (юридична адреса: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 861 (вісімсот шістдесят одна) грн 30 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко