Справа № 126/1378/24
Суддя: Гуцол В. І.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1378/24

Провадження № 2-а/126/1/2025

"14" січня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Шевчуком С.П.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Шаргана Олександра Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача інспектора відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Шаргана О.О. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі з тих підстав, що як стверджує 17.05.2024 року, інспектором відділу поліції № 1 (м. Бершадь) Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, капітаном поліції Шарган

О.О., було винесено постанову серія ЕНА № 2172556 від 17.05.2024

року, відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до

адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та прийнято рішення накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400 грн. 00 коп. Підставою для прийняття такого рішення, на думку відповідача, стало відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія на транспортний засіб (електроскутер) УАВЕО Т9 з максимальною потужністю електродвигуна 2500 Вт, а отже є порушенням п. 2.1. ПДР. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП є незаконним та необгрунтованим. Інспектор не надав часу позивачу для підготовки та для звернення за правовою допомогою, що унеможливило подання заперечення на постанову. Жодних доказів, що позивач порушив правила дорожнього руху інспектор не надав. На заперечення позивача, який пояснював інспектору, що не вчиняв адміністративного правопорушення та вказавши, що електроскутер з максимальною потужністю електродвигуна 2500 Вт не є транспортним засобом та посвідчення водія не вимагає. Просить скасувати постанову серія ЕНА № 2172556 від 17.05.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, провадження у справі закрити, стягнути з відповідача на користь позивача 605,60 грн. судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Рижавський С.С.в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач інспектор відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Шарган О.О. в судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснювався у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.05.2024, інспектором відділу поліції № 1 (м. Бершадь) Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, капітаном поліції Шарган О.О., було винесено постанову серія ЕНА № 2172556 від 17.05.2024 року, відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та прийнято рішення накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400 грн.

Згідно з даною постановою, 17.05.2024 о 19 год 24 хв ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом (електроскутер) УАВЕО Т9не мав посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 ПДР керування т/з особою, яка не має права на керування таким т/з.

Не погоджуючись із правомірністю винесення відповідачем постанови від 17.05.2024серії ЕНА № 2172556 про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно д ост. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За визначенням п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правове регулювання суспільних відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання встановлюються ЗУ "Про дорожній рух".

Відповідно до ст. 14 ЗУ "Про дорожній рух", учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог ЗУ "Про дорожній рух", Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями ст.16 ЗУ "Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 "Про правила дорожнього руху" затверджено ПДР.

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.10 наведені терміни, що використовуються у цих Правилах та мають наступне значення: транспортний засіб - це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

З аналізу вищенаведених положень вбачається, що критерієм для розмежування понять «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» є наявність двигуна внутрішнього згорання або потужність електродвигуна. Тобто транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує вказаним визначенням 3кВТ межу.

Згідно з п. 1.10 ПДР України мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Отже, порівнявши поняття «транспортний засіб», «механічний транспортний засіб» та «мопед» суд прийшов до висновку, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт. Отже, електроскутер можливо прирівняти до мопеду лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01.03.2018 у справі №278/3362/15-к.

Судом встановлено, що позивач під час зупинки його інспектором керував електроскутером УАВЕО Т9 з максимальною потужністю електродвигуна 2500 Вт.

Таким чином, враховуючи висновки суду наведені вище та відсутність визначення «електроскутер» у ПДР суд вважає, що електроскутер марки

УАВЕО Т9 з максимальною потужністю електродвигуна 2500 Втне може прирівнюватись до мопеду та визнаватись механічним транспортним засобом.

Пунктом 2.1 (а) ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зп. 2.13 ПДР транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Враховуючи, що електроскутер - це транспортний засіб, який за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до позивача.

Беручи до уваги, що адміністративну відповідальність за порушення п. 2. 1 (а) ПДР може нести виключно водій механічного транспортного засобу, до якого електроскутер позивача марки УАВЕО Т9не віднесено, та який не має права керування таким транспортним засобом, позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, в даному випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій, не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приймаючи до уваги відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена, а тому постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід скасувати, провадження у справі закрити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 126, 251, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 268, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) до інспектора відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Шаргана Олександра Олеговича (вул. Будкевича 13, м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2172556, винесену 17.05.2024 стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., а провадження у адміністративній справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Вінницькій області (вул. Театральна, 10 м. Вінниця, 21050, ) на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору за подання позову до суду в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. І. Гуцол