Справа № 360/1442/24
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1442/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Дзундзи Юрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Дзундзи Юрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення при обчисленні ОСОБА_1 підйомної допомоги, передбаченої підпунктом 1 частини 3 статті 9-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення при обчисленні ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2018 рік;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування індексації грошового забезпечення при обчисленні ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2019 рік;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування індексації грошового забезпечення при обчисленні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування індексації грошового забезпечення при обчисленні ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2018, 2019 роки;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 підйомної допомоги, передбаченої підпунктом 1 частини 3 статті 9-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, в тому числі, виплаченої на виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2021 року у справі № 360/3185/21, від 15 березня 2024 року у справі № 360/8/24;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2018 рік, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, в тому числі, виплаченої на виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2021 року у справі № 360/3185/21, від 15 березня 2024 року у справі № 360/8/24;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2019 рік, з урахуванням індексації грошового забезпечення, в тому числі, виплаченої на виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2021 року у справі № 360/3185/21, від 15 березня 2024 року у справі № 360/8/24;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням індексації грошового забезпечення, в тому числі, виплаченої на виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2021 року у справі № 360/3185/21, від 15 березня 2024 року у справі № 360/8/24;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2018, 2019 роки, з урахуванням індексації грошового забезпечення, в тому числі, виплаченої на виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2021 року у справі № 360/3185/21, від 15 березня 2024 року у справі № 360/8/24.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2019 № 250-ос позивача виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення.

Згодом позивачу стало відомо, що відповідач: при обчисленні підйомної допомоги, передбаченої підпунктом 1 частини 3 статті 9-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», протиправно не враховував щомісячну додаткову грошову винагороду та індексацію грошового забезпечення; при обчисленні розміру грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2018 рік, протиправно не враховував щомісячну додаткову грошову винагороду та індексацію грошового забезпечення, а за 2019 рік індексацію грошового забезпечення; при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», протиправно не враховував індексацію грошового забезпечення; при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», протиправно не врахував індексацію грошового забезпечення.

Також було встановлено, що виплату індексації грошового забезпечення відповідач проводив не в повному обсязі та рішеннями Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2021 року у справі № 360/3185/21, від 15 березня 2024 року у справі № 360/8/24 поновлено право позивача на отримання індексації грошового забезпечення в повному обсязі.

Виплату належної позивачу індексації грошового забезпечення в повному обсязі проведено 25.07.2024, проте перерахунок спірних виплат здійснено не було.

Таким чином, на думку позивача, вищезазначені дії відповідача призвели до того, що йому в неповному обсязі здійснено нарахування та виплату підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, а також грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, про що 23.12.2024 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке.

Позивач проходив військову службу в лавах Державної прикордонної служби України.

Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.05.2019 № 250-ос позивач виключений зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 28.05.2019.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28.08.2021 у справі № 360/3185/21 зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року включно, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 28 травня 2019 року включно з урахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

На виконання вказаного рішення позивачу було здійснено нарахування індексації грошового забезпечення за період з 16 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року та за період з 01 березня 2018 року по 28 травня 2019 року з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, згідно з розрахунковим листом від 10.09.2024 № 710. Платіжне доручення не надається, оскільки в 2022 році відповідач перебував на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ).

Також рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 у справі № 360/8/24 визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 28 травня 2019 року відповідно до приписів абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення 4166,40 грн в місяць за період з 01 березня 2018 року по 28 травня 2019 року включно, відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 у справі № 360/8/24, згідно з розрахунковим листом від 10.09.2024 № 711 та платіжною інструкцією № 5790 від 24.07.2024, 25.07.2024 здійснено нарахування та виплату індексації - різниці грошового забезпечення у розмірі 4166,40 грн в місяць за період з 01 березня 2018 року по 28 травня 2019 року включно.

Також відповідачем вказано, що грошова компенсація за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за 2018, 2019 роки була виплачена на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі № 620/491/20, згідно з розрахунковим листом від 20.12.2024 № 977. Платіжне доручення надати неможливо, оскільки виплата проведена у 2020 році, електронні платіжні доручення не формувались.

Крім того, відповідачем вказано, що при розрахунку допомоги для оздоровлення за 2018 рік, підйомної допомоги, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 застосовується місячне грошове забезпечення.

До складу місячного грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати та премія).

Оскільки розмір місячного грошового забезпечення Законом № 2011-ХІІ не встановлений, його визначення Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція № 558) не суперечить акту вищої юридичної сили, тому приписи Інструкції № 558 на думку відповідача підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

В свою чергу в Інструкції № 558 відсутнє посилання на індексацію грошового забезпечення як на складову місячного грошового забезпечення.

Індексація грошового забезпечення не є ані підвищенням посадового окладу, ані надбавкою, ані доплатою, ані винагородою, яка має постійний характер, ані премією.

Відповідачем не заперечується, що індексація грошового забезпечення входить до складу грошового забезпечення, проте допомога для оздоровлення, одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористану відпустку як учаснику бойових дій розраховуються виходячи із складу місячного грошового забезпечення, відповідно індексація грошового забезпечення правомірно не була врахована при нарахуванні та виплаті допомоги для оздоровлення за 2016-2020 роки, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за 2016-2018 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій.

Також відповідач зазначив, що 01.03.2018 щомісячна додаткова грошова винагорода позивачу не нараховувалась, у зв`язку із втратою чинності постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», відповідно з 01.03.2018 додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 не може бути включена до розрахунку допомоги на оздоровлення за 2018 рік, виплаченої в березні 2018 року, оскільки додаткова грошова винагорода, передбачена вказаною постановою виплачується в поточному місяці за попередній, тобто в березні 2018 року за лютий 2018 року.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 28.11.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 05.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі після усунення недоліків позовної заяви, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , є учасником бойових дій, що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 21.01.2025 № 1048572, посвідченням серії НОМЕР_4 .

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується сторонами в їх заявах по суті справи, а також матеріалами даної справи.

Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) від 27.05.2019 № 250-ОС «Про особовий склад» ОСОБА_1 , звільненого з військової служби в запас наказом начальника загону від 02.05.2019 № 209-ОС за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 28 травня 2019 року.

З особистої картки грошового забезпечення № 279 за 2018 рік та архівної відомості № 2 за період з січня 2018 року по грудень 2018 року встановлено, серед іншого, що позивачу в січні 2018 року виплачено підйомну допомогу в сумі 5154,75 грн, в січні та лютому 2018 року виплачено щомісячну додаткову винагороду (ПКМУ 889) - 3092,85 грн у кожному місяці, а також у березні 2018 року в сумі 51,55 грн, крім того в березні 2018 року виплачено допомогу на оздоровлення в розмірі 5154,75 грн.

Також з особистої картки грошового забезпечення № 280 за 2019 рік та архівної відомості № 3 за період з січня 2019 року по травень 2019 року встановлено, серед іншого, що в травні 2019 року позивачу виплачено допомогу на оздоровлення в розмірі 11338,60 грн, одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 96378,10 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі № 620/491/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) в частині невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 17.11.2017 по 28.02.2018 та в частині не здійснення виплати за невикористані дні додаткової відпустки з 2018 по 2019 роки включно; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 17.11.2017 по 28.02.2018 включно та грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки з 2018 по 2019 роки включно.

На виконання вказаного судового рішення відповідачем було виплачено позивачу грошові кошти в сумі 10582,70 грн (з урахуванням податків та зборів).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28.08.2021 у справі № 360/3185/21, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2021, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 16 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року включно; визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 28 травня 2019 року включно з урахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року включно, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 28 травня 2019 року включно з урахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

На виконання вказаного судового рішення відповідачем було виплачено грошові кошти в сумі 28967,08 грн (з урахування податків та зборів).

Також рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 у справі № 360/8/24, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2024, визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 28 травня 2019 року відповідно до приписів абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення 4166,40 грн в місяць за період з 01 березня 2018 року по 28 травня 2019 року включно, відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

На виконання вищевказаного судового рішення 25.07.2024 відповідачем виплачено індексацію грошового забезпечення в розмірі 61161,41 грн.

Згідно з довідкою розрахунком № 978 від 20.12.2024 матеріальну допомогу на оздоровлення за 2019 рік, одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, обчислено з таких видів грошового забезпечення ОСОБА_1 : посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, премії, надбавки за особливості проходження служби, додаткової премії; підйомну допомогу та матеріальну допомогу на оздоровлення за 2018 рік обчислено з: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за особливі умови служби - ризик для життя, надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії.

Спірним у даній справі є питання врахування при розрахунку матеріальної допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги за 2018 рік щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення позивача, а також врахування індексації грошового забезпечення до розрахунку матеріальної допомоги на оздоровлення за 2019 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовані вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 2 Закону № 2011-XII, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Пунктом 1 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (пункт 2 статті 9 Закону № 2011-XII).

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (пункт 3 статті 9 Закону № 2011-XII).

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (пункт 4 статті 9 Закону № 2011-XII).

Підпунктом 1 пункту 3 статті 9-1 Закону № 2011-XII при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Відповідно до пункту 1 статті 10-1 Закону № 2011-XII, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

При цьому, статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» визначено, що учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Також згідно з абзацом 3 пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-XII у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки».

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах: 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше - які звільняються з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

Згідно з пунктом 3 статті 15 Закону № 2011-XII, військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади у справах охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України, в межах частини спірного в цій справі періоду з 01.01.2018 по 09.08.2018, визначала Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 № 425 (далі - Інструкція № 425).

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції № 425 у цій Інструкції наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

грошове забезпечення - це гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця;

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення;

місячне грошове забезпечення - це грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

До складу місячного грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати та премія);

штатна посада - посада, визначена у штаті органу Держприкордонслужби, статус якої визначається встановленим за нею найвищим військовим званням і посадовим окладом.

Відповідно до підпункту 3.7.1. пункту 3.7 Інструкції № 425 військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно з підпунктом 3.7.4. пункту 3.7. Інструкції № 425 розмір допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно із законодавством на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

В подальшому Міністерством внутрішніх справ України прийнято наказ від 25.06.2018 № 558, яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (набрала чинності 10.08.2018) (далі - Інструкція № 558) та визнано таким, що втратив чинність, наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 травня 2008 року № 425 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України».

Інструкція № 558 містить подібні за змістом норми, що й Інструкція № 425.

Так, згідно з пунктом 2 Інструкції № 558 у цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням), щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Відповідно до пункту 1 глави 7 розділу ІV Інструкції № 558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення (далі - допомога) в розмірі місячного грошового забезпечення.

Розмір допомоги визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім одноразових додаткових видів та винагород), які військовослужбовець отримує за займаною ним штатною посадою на день видання наказу про надання цієї допомоги (пункт 5 глави 7 розділу ІV Інструкції № 558).

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (втратила чинність з 01.03.2018) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Державної прикордонної служби крім тих, що зазначені в підпункті 1 вказаного пункту, та військовослужбовців строкової військової служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Згідно з пунктом 2 Постанови № 889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 № 73 (далі - Інструкція № 73), втратила чинність з 09.11.2018), було визначено порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці) та займають посади в Держприкордонслужбі, регіональних управліннях Держприкордонслужби, в загонах морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), в розвідувальному органі Держприкордонслужби, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Держприкордонслужби (далі - органи Держприкордонслужби), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода).

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад (з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений) (пункт 3 Інструкції № 73).

Відповідно до пункту 6 Інструкції № 73 винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників.

Пунктом 8 Інструкції № 73 встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.08.2016 № 848 затверджено Інструкцію про умови та порядок виплати підйомної допомоги військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція № 848).

Відповідно до пункту 1 Інструкції № 848 військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу (далі - військовослужбовці), що переїхали на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, строк навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією органу (підрозділу) Державної прикордонної служби України (далі - орган (підрозділ) Держприкордонслужби), виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення.

Як вже зазначалось вище, спірним питанням у цій справі є, зокрема, правомірність неврахування відповідачем щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889 у складі місячного грошового забезпечення позивача, з якого здійснювався розрахунок грошової допомоги для оздоровлення у березні 2018 року та підйомної допомоги у січні 2018 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 825/997/17 вказується, що зі змісту постанови № 889 слідує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.

Віднесення зазначеної винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення також підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17.

Щодо положень Інструкції № 73, зокрема стосовно того, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат, суд зазначає таке.

Застосовуючи положення наведеної Інструкцї № 73 як спеціального нормативно-правового акту, що визначає структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті позивачеві допомоги на оздоровлення, суд враховує пріоритетність законів над підзаконними актами та дискрецію держави щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу.

В свою чергу, встановлення підзаконним нормативно-правовим актом порядку та умов виплати щомісячної додаткової грошової винагороди не може звужувати чи заперечувати право на отримання такої винагороди, встановлене актом вищої юридичної сили. Ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу.

Отже при визначенні розміру грошового забезпечення, застосуванню підлягає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а не положення Інструкції № 73 в частині обмеження включення до грошового забезпечення, з якого нараховуються одноразові грошові допомоги, щомісячної додаткової грошової винагороди.

Подібний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 825/997/17.

Таким чином, структура грошового забезпечення військовослужбовців визначена законом, а тому не може бути звужена нормами підзаконних нормативно-правових актів.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах у даній справі розрахунок допомоги на оздоровлення позивача мав проводитися відповідачем з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889, яку позивач отримував у період з січня 2018 року по березень 2018 року, проте відповідачем протиправно не було її враховано.

Щодо посилань відповідача на те, що додаткова грошова винагорода не може бути включена до розрахунку допомоги на оздоровлення за 2018 рік, виплаченої в березні 2018 року, оскільки додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, виплачується в поточному місяці за попередній, тобто в березні 2018 року за лютий 2018 року, суд вважає їх незмістовними з огляду на таке.

З особової картки грошового забезпечення позивача № 279 за 2018 рік вбачається, що допомога на оздоровлення в сумі 5154,75 грн виплачена в березні 2018 року за лютий 2018 року.

До того ж, згідно з архівними відомостями № 2 за період з січня 2018 року по грудень 2018 року щомісячну додаткову винагороду виплачено як у лютому 2018 року, так і у березні 2018 року, а тому вона має бути включена до розрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2018 рік.

Крім того, враховуючи вищенаведені висновки Великої Палати Верховного Суду стосовно того, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, в межах спірних правовідносин таку винагороду має бути включено також до розрахунку підйомної допомоги, виплаченої позивачу у січні 2018 року.

Щодо врахування індексації грошового забезпечення до розрахунку підйомної допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення за 2018, 2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, суд вказує таке.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII).

Статтею 1 Закону № 1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Суд зазначає, що відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, яка спрямована на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер.

У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Суд керується тим, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Також при вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постановах від 11.12.2019 у справі № 638/5794/17, від 27.12.2019 у справі № 643/11749/17, від 14.11.2024 у справі № 200/638/24.

Отже, за наведених висновків, індексація входить до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються підйомна допомога, матеріальна допомога на оздоровлення, одноразова грошова допомога при звільненні та грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки.

При цьому враховуючи, що в даному випадку позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення, на виконання судових рішень, суд дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок щодо перерахунку матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, з урахуванням виплаченої індексації грошового забезпечення, який ним не виконано.

Щодо інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки інші доводи не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, то суд зауважує, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи характер спірних правовідносин, зміст позовних вимог, встановлені обставини справи та вищенаведені висновки суду, необхідно вказати, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу підйомної допомоги та матеріальної допомоги на оздоровлення за 2018 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, а також матеріальної допомоги на оздоровлення за 2019 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 28.08.2021 у справі № 360/3185/21 та від 15.03.2024 у справі № 360/8/24.

За таких обставин суд зазначає, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде прийняття рішення про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2018 рік та підйомної допомоги, виплаченої у січні 2018 року, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», та індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 28.08.2021 у справі № 360/3185/21 та від 15.03.2024 у справі № 360/8/24;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2018 рік та підйомної допомоги, виплаченої у січні 2018 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», та індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 28.08.2021 у справі № 360/3185/21 та від 15.03.2024 у справі № 360/8/24, та раніше виплачених сум;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2019 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні, а також грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2018 та 2019 роки, виплаченої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі № 620/491/20, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 28.08.2021 у справі № 360/3185/21 та від 15.03.2024 у справі № 360/8/24;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2019 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні, а також грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2018 та 2019 роки, виплаченої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі № 620/491/20, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 28.08.2021 у справі № 360/3185/21 та від 15.03.2024 у справі № 360/8/24, та раніше виплачених сум.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вищенаведених норм законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Дзундзи Юрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) до військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2018 рік та підйомної допомоги, виплаченої у січні 2018 року, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», та індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 28.08.2021 у справі № 360/3185/21 та від 15.03.2024 у справі № 360/8/24.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2018 рік та підйомної допомоги, виплаченої у січні 2018 року, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», та індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 28.08.2021 у справі № 360/3185/21 та від 15.03.2024 у справі № 360/8/24, та раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2019 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні, а також грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2018 та 2019 роки, виплаченої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі № 620/491/20, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 28.08.2021 у справі № 360/3185/21 та від 15.03.2024 у справі № 360/8/24.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2019 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні, а також грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2018 та 2019 роки, виплаченої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі № 620/491/20, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішень Луганського окружного адміністративного суду від 28.08.2021 у справі № 360/3185/21 та від 15.03.2024 у справі № 360/8/24.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 22.01.2025.

Суддя О.М. Качанок