Справа № 420/27579/24
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з визначенням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, та частковою втратою 70% працездатності, оформлену листом від 31.05.2024 № 14/972; зобов`язання Головне управління Національної поліції в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.05.2024 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з визначенням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції та частковою втратою 70 % працездатності відповідно до ст. 97 Закону України Про Національну поліцію та Порядку та умов виплат одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 № 4.

Ухвалою суду від 09.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що ОСОБА_1 проходив службу в підрозділах Головного управління Національної поліції в Одеській області та 27.04.2023 ОСОБА_1 був звільнений зі служби в поліції. Позивач вказав, що з 06.06.2023 його було мобілізовано до Національної гвардії України, де він продовжив проходити службу у військовій частині № НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 29.09.2023 № 40о/с, відповідно до підпункту «Б» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я з 02.10.2023. Згідно з довідкою МСЄК від 20.10.2023 серії 12ААГ № 837462 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції та довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 121187 встановлено, що у позивача ступінь втрати професійної працездатності у відсотках становить 70%. Згідно з постановою медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 34 від 23.11.2023 ОСОБА_1 визнано непридатним до служби в поліції. Позивач вказав, що 02.02.2024 вінзвернувся до ГУПН в Одеській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності. Листом від 26.02.2024 № 14/324 ГУПН в Одеській області відмовило ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського відсутні, посилаючись на те, що відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» ОГД призначається і виплачується у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті, а також на те, що згідно наданих документів ОСОБА_1 звільнено з поліції 27 квітня 2023 року відповідно до п. 6 ч. 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. 29.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, однак керівництвом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) було відмовлено ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності та повернуто заяву з додатками без будь-яких письмових пояснень. 11.03.2024 позивач звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності та листом від 17.04.2024 № 11429/12-2024 Міністерство внутрішніх справ України відмовило ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, посилаючись на те, що порушене питання перебуває в компетенції керівника відповідного територіального органу Національної поліції України, Голови Національної поліції України, а також відповідного територіального командування та/ або командувача Національної гвардії України. 15.05.2024 позивач знов звернувся до ГУПН в Одеській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності та листом від 31.05.2024 № 14/972 ГУПН в Одеській області відмовило ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського відсутні, посилаючись на те, що відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» ОГД призначається і виплачується у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті, а також на те, що згідно наданих документів ОСОБА_1 звільнено з поліції 27 квітня 2023 року відповідно до п. 6 ч. 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Не погодившись з відмовою ГУПН в Одеській області, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Одеса) та Міністерства внутрішніх справ України у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав. Позивач, вказавши, що положення Порядку № 4 ставлять отримання одноразової грошової допомоги в залежність від обставин інвалідності чи втрати працездатності поліцейським під час виконання ним службових обов`язків, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

26.09.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. Відповідач вказав, що встановлення на законодавчому рівні такої обов`язкової умови для виплати одноразової грошової допомоги, як звільнення з поліції внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, покликане надати гарантовану з боку держави соціальну допомогу саме тим поліцейським, стан здоров`я яких завадив продовжити службу в поліції, і які припинили її вимушено. Визначення Порядком №4 днем виникнення права на отримання допомоги дати, з якої встановлена інвалідність, не змінює визначених Законом, як актом вищої юридичної сили, обов`язкових умов призначення одноразової грошової допомоги і не може бути безумовною підставою для її виплати без дотримання таких умов. В свою чергу, отримання поліцейським інвалідності під час проходження служби не суперечить вимозі закону щодо шестимісячного після звільнення строку виникнення інвалідності. Встановлення інвалідності під час служби саме собою не може бути підставою для відмови у виплаті допомоги за умови дотримання іншої обов`язкової умови - підстави звільнення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області та наказом ГУНП в Одеській області від 27.04.2023 №470 о/с звільнено зі служби в поліції за п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) частини першої ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» підполковника поліції ОСОБА_1 (0041650), заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, з 27 квітня 2023 року.

Згідно з довідкою МСЄК від 20.10.2023 серії 12ААГ № 837462 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції(а.с.15).

Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 121187 встановлено, що у ОСОБА_1 ступінь втрати професійної працездатності у відсотках становить 70%(а.с.35).

Згідно Постанови медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 34 від 23.11.2023 ОСОБА_1 визнано непридатним до служби в поліції.

02.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до ГУПН в Одеській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності.

Листом від 26.02.2024 № 14/324 ГУПН в Одеській області відмовило ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського відсутні, посилаючись на те, що відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» ОГД призначається і виплачується у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті, а також на те, що згідно наданих документів ОСОБА_1 звільнено з поліції 27 квітня 2023 року відповідно до п. 6 ч. 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

15.05.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся до ГУПН в Одеській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності.

Листом від 31.05.2024 № 14/972 ГУПН в Одеській області відмовило ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського відсутні, посилаючись на те, що відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» ОГД призначається і виплачується у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті, а також на те, що згідно наданих документів ОСОБА_1 звільнено з поліції 27 квітня 2023 року відповідно до п. 6 ч. 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша); це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частина друга); пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580-VIII.

Сферу соціального захисту поліцейських урегульовано розділом ІХ Закону № 580-VIII, яким визначаються, зокрема порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги (статті 97-101).

Так, згідно із пунктом 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Аналіз змісту положень пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII свідчить про те, що держава гарантує поліцейському, який визнаний особою з інвалідністю (за певних умов), одноразову грошову допомогу, яка відповідно до абзацу першого частини першої статті 97 Закону № 580-VIII є соціальною виплатою. Отримання одноразової грошової допомоги законодавець зумовлює неможливістю подальшого виконання поліцейським своїх обов`язків за станом здоров`я саме як особи, яка перебуває на службі в Національній поліції України.

Визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 100 Закону № 580-VIII).

При цьому, згідно із частиною шостою статті 100 Закону № 580-VIII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97-101 Закону № 580-VIII, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок та умови №4), які визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського(чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Порядку та умов № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності є дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Тобто, протягом трьох років з дня виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності, який визначається за правилами пунктом 1 Розділу ІІ Порядку та умов № 4, особа вправі реалізувати свої право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної Законом № 580-VIII.

Пунктом 1 Розділу ІІІ Порядку та умов № 4 визначено, що формування документів для призначення та виплати ОГД в органах поліції, закладах освіти здійснюється бухгалтерською службою у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП), підрозділами правового забезпечення органів поліції та закладів освіти, а також працівниками медичних (військово-лікарських) комісій МВС (далі - ВЛК).

Посадові особи органів поліції, закладів освіти у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги (пункт 2 Розділу ІІІ Порядку та умов № 4).

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається керівнику органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку та умов № 4).

Відповідно до абзацу третього пункту 1 Розділу IV Порядку та умов № 4 висновок про призначення ОГД складається працівником бухгалтерської служби і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, закладу освіти, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Пунктом 3 Розділу IV Порядку та умов № 4 визначено, що у разі затвердження висновку про призначення ОГД керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД.

У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Аналіз наведених норм права щодо порядку реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги в разі визначення втрати працездатності поліцейського свідчить про те, що воно (право на отримання одноразової грошової допомоги) виникає виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1) причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузія, травма або каліцтво), пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2) інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Аналогічна позиція у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постановах від 19.09.2018 у справі № 373/1188/16-а, від 01.11.2018 у справі № 822/3788/17, від 23.11.2018 у справах №822/962/18, №822/1872/18, від 22.01.2019 у справі №2340/2663/18, від 15.04.2019 у справі №823/1798/18, від 05.02.2020 у справі №810/836/18, від 23.04.2020 у справі №822/999/18.

До того ж суд враховує також рішення Конституційного Суду України від 22.10.2020 у справі № 12-р/2020, яким визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними) положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII зі змінами.

У пункті 2.8 зазначеного вище рішення від 22.10.2020 у справі № 12-р/2020 Конституційний Суд України зазначив, що закріплення у пункті 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII порядку реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги потребує встановлення причиново-наслідкового зв`язку між наявністю у поліцейського інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, та неможливістю внаслідок цього продовжувати службу в поліції, що підтверджується відповідним рішенням медичної (військово-лікарської) комісії про непридатність до служби в поліції, на підставі якого поліцейський звільняється зі служби в поліції.

Визначений оспорюваними положеннями Закону № 580-VIII шестимісячний строк, протягом якого особі, звільненій зі служби в поліції, може бути встановлена інвалідність унаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в поліції або органах внутрішніх справ, зумовлений потребою встановлення в розумні строки безпосереднього зв`язку між виявленням в особи захворювання (поранення, контузії, травми або каліцтва), несумісного з подальшим проходженням служби, та встановленням їй інвалідності згідно з документами, що стали підставою для її звільнення (рішення медичної (військово-лікарської) комісії про непридатність до служби в поліції).

На думку Конституційного Суду України, встановлений у пункті 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII порядок отримання одноразової грошової допомоги не допускає невиправданих винятків із конституційного принципу рівності, не містить ознак дискримінації при реалізації поліцейськими права на соціальний захист, є домірним, має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету.

Конституційний Суд України також вважає, що встановлений державою зазначений порядок забезпечує реалізацію права особи на отримання такої допомоги, і наголошує, що додержання визначених Законом № 580-VIII вимог є обов`язком суб`єктів, які претендують на її отримання. Отже, положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII не суперечать приписам статті 21, частин першої, другої статті 24 Конституції України.

Як зазначалось судом, ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області та наказом ГУНП в Одеській області від 27.04.2023 №470 о/с звільненbq зі служби в поліції за п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) частини першої ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» підполковника поліції ОСОБА_1 (0041650), заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, з 27 квітня 2023 року.

З урахуванням викладеного та того, що підстава звільнення ОСОБА_1 з поліції зумовлена не захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, а реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, суд приходить до висновку про відсутність права позивача на отримання одноразової грошової допомоги в разі визначення втрати працездатності поліцейського.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача про визнання протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з визначенням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, та частковою втратою 70% працездатності, оформлену листом від 31.05.2024 № 14/972; зобов`язання Головне управління Національної поліції в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.05.2024 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з визначенням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції та частковою втратою 70 % працездатності відповідно до ст. 97 Закону України Про національну поліцію та Порядку та умов виплат одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 № 4, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.