Справа № 276/1/25
Суддя: ЗБАРАЖСЬКИЙ А. М.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/1/25
Провадження по справі №2-а/276/1/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.;

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 3725173 від 25.12.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, за фактом того, що він 25.12.2024 року о 10 год. 20 хв. по вул. Ринковій, 9а у с-щі Хорошів, Житомирського району Житомирської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого відсутні передбачені конструкцією переднє бокове дзеркало, чим порушив п. 31.4.7. а Правил дорожнього руху України.

У позовній заяві позивач зазначає, що оскаржувана постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП, а звинувачення є неправдивими, оскільки фактично дзеркало було. Пояснив, що під час руху зачепив гілками дзеркало заднього виду і воно відійшло в бік, але було в наявності і функціонувало. Несправність дзеркала заднього виду виникла під час руху і він, у відповідності до ПДР, невідкладно їхав коротшим шляхом до місця стоянки. Закон не забороняє експлуатацію автомобіля з відсутнім дзеркалом заднього виду, а навпаки дає рекомендації щодо продовження евакуаційного руху до місця стоянки чи ремонту, а тому такі дії не можна кваліфікувати за ч.1 ст.121 КУпАП. Крім того, інспектор виніс постанову з позбавленням його гарантованих правових механізмів прав та захисту, а саме: не було повідомлено про розгляд адміністративної справи, як особу яка притягається до відповідальності; не було сповіщено про час і місце розгляду адміністративної справи, а також про особу, яка буде розглядати справу, його звання, посаду, місце роботи, прізвище, ім`я по батькові тощо; інспектор виносив постанову без його присутності, зачинившись одноосібно у службовому автомобілі; інспектор не повідомив про права та обов`язки, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інспектор не оголошував винесену постанову за наслідками розгляду адміністративної справи. Замість оголошення постанови відбулося формальне повідомлення про складену за невідомих обставин відносно нього постанову; в порушення ч.3 ст.283 КУпАП у графі 7 «До постанови додаються» оскаржуваної постанови не зазначено відомостей щодо технічного засобу, яким мав би здійснюватись відеозапис; на місці зупинки не надано можливості користуватися юридичною допомогою адвоката; не надано можливості надати письмове пояснення; оскаржувана постанова не винесена саме тим поліцейський, який виявив ймовірне порушення і спілкувався з ним. Замість процедурного розгляду справи в його присутності, відбулося формальне вручення складеної за невідомих обставин постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду від 06.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі з повідомленням сторін та встановлено відповідачу строк до для подання відзиву на позовну заяву, а також матеріалів, що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, проте представник до суду не з`явився, відзив до суду не подав, клопотань про відкладення не заявив, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Суд ухвалив провести судове засідання за відсутності представника відповідача.

Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позов з підзстав, зазначених у позовній заяві.

Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Реалізуючи свої повноваження у сфері безпеки дорожнього руху, суб`єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи відповідно до ст. 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок довести правомірність свого рішення з використанням доказів, які були покладені в основу оскаржуваного рішення з обґрунтуванням висновків про правомірність своїх дій та порушення особою Правил дорожнього руху.

Відповідно до постанови серії ЕНА № 3725173 від 25.12.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, за фактом того, що він 25.12.2024 року о 10 год. 20 хв. по вул. Ринковій, 9а у с-щі Хорошів, Житомирського району Житомирської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого відсутні передбачені конструкцією переднє бокове дзеркало, чим порушив п. 31.4.7. а Правил дорожнього руху України. За вказане правопорушення відносно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 340 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КУпАП за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - передбачена відповідальність у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 31.4.7. а Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду.

Пунктом 31.5 ПДР України визначено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 («ї»; «д» у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

В обґрунтування протиправності оскаржуваної постанови позивач покликається на те, що виявлені інспектором технічні несправності виникли під час руху.

Перелік технічних несправностей, при яких забороняється експлуатація транспортного засобу наведений у розділі 31 Правил дорожнього руху України, а саме «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання».

Однак, в разі виявлення відсутності передбаченого конструкцією транспортного засобу дзеркала заднього виду, пп. 31.4 ПДР України не забороняє подальший рух до їх усунення несправностей, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч.1 ст. 121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.

Крім того, як стверджує позивач, він під час руху т.з. пошкодив дзеркало заднього виду і воно відійшло в бік, але було в наявності і функціонувало, а тому, у відповідності до ПДР, невідкладно їхав коротшим шляхом до місця стоянки.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, відповідачемсуду не надано та такі в матеріалах справи відсутні.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, що й було зроблено інспектором поліції. Проте, хоча в спірній постанові наведено в якості доказу - відеозапис порушення позивачем Правил дорожнього руху, однак відеозапис відповідачем до суду не надано, як і будь-яких інших доказів.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Так, факт вчинення позивачем правопорушення зафіксоване лише в постанові про застосування адміністративного стягнення. Інших доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Отже, оскаржувана постанова ґрунтується виключно на даних, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення в процесі провадження адміністративної справи не здобуто.

Складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірним та незаконним, що узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у справі №357/10134/17 від 23.10.2019, а тому подібні постанови підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, зокрема, має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відсутність складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, а прийняте посадовою особою оскаржуване рішення (постанова) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а провадження - закриттю.

У відповідності до п. 5 ч.1ст. 244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами

Відповідно до ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, згідно положення ч. 1ст. 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст.7, 9, 23, 213, 251, 280 КУпАП, ст. ст.2, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 3725173 від 25.12.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, адреса місцезнаходження: 10001, Старий бульвар, 5/37, Житомир, Житомирська область; .

Суддя А.М. Збаражський