Справа № 460/6653/24
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2025 року м. Рівне №460/6653/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі, позивачка) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі, відповідач) про визнання протиправним рішення від 31.05.2024 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 », зобов`язання провести перерахунок пенсії щодо переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2024 позивачка звернулася до органу Пенсійного органу із заявою про перехід з пенсії по інвалідності, призначеної згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте, відповідач відмовив у задоволенні її заяви, виходячи з того, що позивачка прожила в зоні гарантованого добровільного відселення менше трьох років, тому права на пенсію відповідно до статті 55 вказаного Закону №796 немає.

Ухвалою суду від 25.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування заперечень вказав, що підстави для перерахунку пенсії згідно заяви позивачки від 24.05.2024 відсутні, оскільки остання проживала у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 лише 2 роки 3 місяці 19 днів.

Розглянувши заяви по суті, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Рокитне Рокитнівського району Рівненської області. Зареєстроване місце проживання з 04.10.1999 с.Рокитне, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Рокитнівським РВ УМВС України в Рівненській області 04.12.1995.

Позивачка перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням (категорії 3) серії НОМЕР_2 , виданим 17.01.1993.

Довідкою, виданою Рокитнівською селищною радою Сарненського району Рівненської області, від 15.05.2024 №480 підтверджено, що позивачка дійсно була зареєстрована та проживала в с.Сновидовичі Сарненського району Рівненської області з 13.09.1990 по 28.09.1999. Підстава: Будинкова книга №5.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 позивачка працювала в Сновидовицькій середній школі Рокитнівського району Рівненської області з 15.08.1990 по 01.09.2005, з 01.09.2005 переведена в Рокитнівську ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 с.Сновидовичі, с.Рокитне віднесені до третьої зони (гарантованого добровільного відселення) населених пунктів, що піддались забрудненню внаслідок Чорнобильської катастрофи.

24.05.2024 позивачка звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме: з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 31.05.2024 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » о/р № НОМЕР_4 у перерахунку пенсії відмовлено.

У цьому рішенні вказано, що оскільки ОСОБА_1 проживала у зоні гарантованого добровільного відселення 2 роки 3 місяці 19 днів станом на 01.01.1993, то право на пенсію за віком, відсутнє.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон № 796-XII).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 55 Закону №796-XII, визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Відповідно до абз. 1 ст.55 Закону №796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абз.5 п.2 ст.55 Закону №796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

Із аналізу наведеної правової норми встановлено, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку на 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з абзацом дев`ятим підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1, документами, які засвідчують особливий статус особи є, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Статтею 14 Закону №796-XII визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій. До них, зокрема, належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

Документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» (ч.3 ст.65 Закону №796-XII).

Відповідно до статті 15 Закону №796-XII, довідка про період проживання, роботи на цих територіях, є підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях.

Отже, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 24.10.2019 у справі №152/651/17, від 25.11.2019 у справі №464/4150/17 та від 27.04.2020 у справі №212/5780/16-а, від 17.05.2021 №398/494/17.

Таким чином, факт видачі позивачці уповноваженим органом посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи підтверджує факт проживання або роботи останньої станом на 01.01.1993 у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років.

Доказів скасування або анулювання виданого позивачці посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи, до суду надано не було та матеріали справи не містять.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що разом із заявою про перерахунок пенсії позивачка подала Пенсійному органу, зокрема, довідку органу місцевого самоврядування про період її проживання у зоні гарантованого добровільного відселення.

Так, судом встановлено, що позивачка в період з 13.09.1990 по 28.09.1999 проживала в с.Сновидовичі Сарненського району Рівненської області, що підтверджується довідкою Рокитнівської селищної ради Сарненського району Рівненської області від 15.05.2024 №480.

В матеріалах справи відсутня інформація про те, що вказана довідка, органом, яким вона складена була відкликана, будь-якими суб`єктами оскаржена та відповідним органом скасована, а тому слугує належним доказом у справі та підтверджує факт проживання позивачки на території зони гарантованого (добровільного) відселення у вищевказаний період.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 позивачка працювала в Сновидовицькій середній школі Рокитнівського району Рівненської області з 15.08.1990 по 01.09.2005, з 01.09.2005 переведена в Рокитнівську ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами у їх сукупності достеменно підтверджено, що станом на 01.01.1993 позивачка прожила (працювала) у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3-х років, що надає їй право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону №796-XII.

При цьому, суд звертає увагу, що відсутність періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років було єдиною підставою для відмови у призначенні позивачці пенсії згідно з її заявою від 24.05.2024, і така спростована матеріалами справи.

За таких обставин, спірне рішення відповідача від 31.05.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, наявність у позивачки на момент звернення з відповідною заявою необхідного віку та стажу відповідачем не заперечувалось як за змістом спірного рішення так і за змістом відзиву на позовну заяву.

Згідно з положеннями ч.3 ст.45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Таким чином, з метою захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачці пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 24.05.2024.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Натомість обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

З огляду на викладене в сукупності, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивачки відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » від 31.05.2024 о/р № НОМЕР_4 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 24.05.2024.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві судові витрати у виді судового збору у сумі 1211,20грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 21 січня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16,м. Київ,04053, ЄДРПОУ/РНОКПП 42098368)

Суддя Н.С. Гудима