Справа № 460/15391/24
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2025 року м. Рівне №460/15391/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

доПублічного акціонерного товариства "Дубноцукор
про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі по тексту позивач) до Публічного акціонерного товариства "Дубноцукор (далі по тексту відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з грудня 2017 року по січень 2023 року в сумі 451301,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, повинні вносити до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій. Позивач зазначає у позові, що відповідач не виконує вказані зобов`язання, в результаті чого витрати за нараховану та виплачену пенсію працівникам підприємства у загальному розмірі залишились невідшкодованими. З наведених обставин, позивач просив суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 18.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечує щодо позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначає, що позивач в розрахунку суми позову, який долучено до позовної заяви, зазначив зведену інформацію про розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій починаючи з грудня 2017 року по січень 2023 року. При цьому частина інформації в розрахунку суми позову або не підтверджена місячними розрахунками, які додані як докази по справі, або суми в місячних розрахунках не співпадають з загальним розрахунком суми позову. З врахуванням аналізу доданих позивачем доказів заборгованості відповідача, сума боргу за фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, яку визнає відповідач за період з грудня 2017 р. по січень 2023 р. складає 157 867,51 грн.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

В силу вимог пп. 1 п. 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV(далі - Закон України від 09.07.2003 року № 1058-ІV), платники збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, визначені пунктами 6-10 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", сплачують збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в порядку та розмірах, визначених зазначеним Законом.

А відповідно до п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV, набрав чинності з 01.01.2004. До цього, діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, передбачений нормами Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997.

Так, згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 даного Закону, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

А згідно з абз.3 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 року, ставка збору на обов`язкове державне пенсійне страхування встановлена на рівні 100 відсотків від об`єкта оподаткування.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах конкретизований в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6.1 Інструкції, для підприємств та організацій (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України) відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

- особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 6.2 Інструкції, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (п.6.7 Інструкції).

Водночас, згідно з п. 6.8. даної Інструкції, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Відповідно до вимог п.6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

В строки, визначені п. 6.7. Інструкції, відповідач витрати позивачу не відшкодовував.

Судом встановлено, що у відповідача працювали фізичні особи, яким призначена пенсія на пільгових умовах.

Так позивач зазначив, що згідно із розрахунку суми позову за відповідачем рахується заборгованість за період з грудня 2017 року по січень 2023 року в сумі 451301,78 грн.

Наявність заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими судом розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. В матеріалах справи наявні докази того, що особам зазначеним у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій були виплачені пенсії.

Крім того, долученими копіями уточнюючих довідок, протоколів, розпоряджень, підтверджується характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах особам, зазначених у розрахунках.

В матеріалах справи наявні докази того, що відповідачу супровідними листами відповідно до копій фіскальних чеків та списків згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, були надіслані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Таким чином, при дослідженні доказів судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду у Рівненській області підтвердило понесення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з грудня 2017 року по січень 2023 року в сумі 451301,78 грн.

Оскільки у даному випадку правовідносини не передбачають виставлення вимог та нарахування штрафних санкцій та пені, стягненню у зазначеному порядку (судовому) підлягають лише фактичні витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 451301,78 грн.

Водночас, щодо доводів відповідача про наявність розбіжностей в розрахунках витрат, які підлягають відшкодуванню суд зауважує наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за відповідачем утворилась заборгованість (зобов`язання) по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з грудня 2017 року по січень 2023 року в сумі 451301,78 грн.

Водночас, розбіжності, про які наголошує відповідач, розрахунок яких ним додано до відзиву на позовну заяву зумовлений тим, що представником відповідача не враховано, що сума, яка підлягає відшодуванню формується шляхом сумуванння таких гр. у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, як :

13. Сума плати даного підприємства Пенсійному фонду України за попередній рік

14. Сума плати даного підприємства за період з дати призначення пенсії до дати формування Розрахунку

15. Місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій

Натомість, у власний розрахунок відповідач включав лише суми. зазначені в графі 15.

Отже, суд дійшов висновку, що загальна сума щодо відшкодування відповідачем фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з грудня 2017 року по січень 2023 року становить 451301,78 грн.

Доказів щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах або їх нарахування, а також доказів щодо погашення відповідачем заборгованості суду останнім не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Враховуючи те, що суб`єктом владних повноважень не надано суду доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дубноцукор на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області заборгованість по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з грудня 2017 року по січень 2023 року в сумі 451301,78 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 21.01.2025.

Учасники справи:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, )

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Дубноцукор (пров. Центральний, буд.1,м. Дубно,Дубенський р-н, Рівненська обл.,35601, )

Суддя В.В. Щербаков