Справа № 148/2922/24
Суддя: Ковганич С. В.
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/2922/24
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Ковганич С.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 , подані представником позивача Кравець Вітою Анатоліївною до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2025, судді Ковганичу С.В. передана на розгляд адміністративна справа № 148/2922/24, провадження № 2-а/148/7/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

До прийняття справи до свого провадження суддя Ковганич С.В. заявив самовідвід у зв`язку із тим, що позивач у вказаній вище справі ОСОБА_1 перебуває в офіційному шлюбі з ОСОБА_2 , яка в період з 30.11.2015 по 06.10.2017 та з 02.09.2022 по 11.05.2023 працювала на посаді секретаря судового засідання Тульчинського районного суду Вінницької області, що може викликати сумніви в учасників справи чи стороннього спостерігача щодо об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи.

Заява про самовідвід судді підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 36 ч.1 п.4 КАС України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає самовідводу, за наявності інших обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ст. 39 ч.1 КАС України з підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 КАС України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Об`єктивність та неупередженість судді є необхідною умовою для справедливого правосуддя. Суддя має бути позбавлений будь-яких особистих почуттів, схильностей, упередженостей при розгляді справи. При цьому також важливо, як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) зазначив, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey V. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та ЗО, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду й тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведеним (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86; рішення від 09.11.2006 p. у справі «Білуга проти України).

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії», тощо), важливим питанням є довіра, яку суди мають вселяти у громадськість в демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, виявивши підстави для підозри у недостатній неупередженості, має брати самовідвід.

Суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів (частина сьома статті 56 Закону України ««Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно «Бангалорських принципів поведінки судді», що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, допускається відвід судді у тому випадку, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини існування безсторонності в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, яким слід врахувати особисті переконання та поведінку певного судді і встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності, у зв`язку з чим судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

З врахуванням обґрунтованості заяви судді Ковганича С.В. про самовідвід з підстав, передбачених ст. 36 КАС України, з метою забезпечення права учасників справи на справедливий суд, забезпечення засад судочинства передбачених Конституцією України, та міжнародними стандартами щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства, збереження довіри до суд уприходжу до переконання, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 36, 39, 40 КАС України, суд,

П О С Т А Н ОВ И В :

Заяву про самовідвід судді Ковганича С.В. задовольнити.

Адміністративну справу № 148/2922/24 (провадження № 2-а/148/7/25) за позовом ОСОБА_1 , подану представником позивача Кравець Вітою Анатоліївною до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -передати до канцелярії суду на автоматизований розподіл відповідно до вимог ст. 31 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя