Справа № 496/1713/24
Суддя: Пендюра Л. О.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/1713/24
Провадження № 2-а/496/9/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Пендюри Л.О. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження по справі,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА №1456939 від 16.02.2024 року, а справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до постанови серії ЕНА № 1456939 від 16.02.2024 року позивача визнано виним за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1190 грн. Зі змісту постанови вбачається, що 16.02.2024 року приблизно о 20.58 год. в м. Одеса по вул. Дорога Фонтанська, 15А в темний час доби водій ОСОБА_1 керував ТЗ «Toyota Carina» державний номерний знак НОМЕР_1 з непрацюючою підсвіткою номерного знаку, чим порушив п. 2.9 в ПДР. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1456939 від 16.02.2024 року підлягає скасуванню з наступних підстав. Порушення позивача від 16.02.2024 року приблизно о 20.58 год. в м. Одеса по вул. Дорога Фонтансъка, 15А не вчинялось, оскільки перед початком руху ТЗ «Toyota Carina», д.н.з. НОМЕР_1 ретельно перевірено належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку (номерний знак освітлювався), показники були справні. Однак через низьку якість дорожнього покриття, великої кількості ям та вибоїн, при попаданні колеса автомобіля у яму, можливо контакт між дротом живлення та лампою підсвітки зник. Крім того, конструкцією ТЗ «Toyota Carina» (рік виписку транспортного засобу 1992 року) д.н.з. НОМЕР_1 не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, позивач не міг знати під час руху автомобіля про можливу несправність підсвітки заднього номерного знаку. Про виникнення несправності підсвітки заднього номерного знаку позивач дізнався безпосередньо під час зупинки його поліцейськими (після складання на нього постанови ЕНА № 1456939 від 16.02.2024 року). Рух ТЗ «Toyota Carina», д.н.з. НОМЕР_1 позивачем не здійснювався, вказаний транспортний засіб був залишений на подвір`я знайомих за адресою м. Одеса по вул. Дорога Фонтанська, 15А. Наступного дня позивачем було виправлено несправність підсвітки заднього номерного знаку. Представниками відповідача не було надано доказів, що встановлювали умисне чи з необережності вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.121-3 КУпАП та у матеріалах справи відсутні. У зв`язку з вище викладеним, позивач просить скасувати постановусерії ЕНА №1456939 від 16.02.2024 року, а справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі закрити.

В свою чергу, від представника Департаменту патрульної поліції на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовні вимоги громадянина ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕНА № 1456939 від 06.04.2024 року - без задоволення. Відзив мотивують тим, що вимоги позивача необґрунтовані, такі, що не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства України, спрямованими на намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Факт вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП підтверджується відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейського Грабовик В.В. та службового транспортного засобу. Окрім того, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП підтверджується змістом позовної заяви та, в якій позивач не заперечує той факт, що під час керування ним транспортним TOYOTA CARINA Е, д.н.з. НОМЕР_1 на вищезазначеному транспортному засобі не працювала підсвітка заднього номерного знаку, тобто задній номерний знак був неосвітлений. Гр. ОСОБА_1 , 20.02.2024 року було подано до управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції скаргу щодо скасування постанови серії ЕНА № 1456939 від 16.02.2024 року. Старшим інспектором відділу адміністративної практики УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції І. Саютіним було здійснено перевірку за вищезазначеною скаргою та за її результатами скаргу гр. ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову серії ЕНА № 1456939 від 16.02.2024 року без змін, що відображено в рішенні №К-607 від 29.02.2024 року. Отже аналіз усіх наявних в справі доказів, дає підстави стверджувати, що факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом TOYOTA CARINA Е, державний номерний знак НОМЕР_1 з неосвітленим (в темну пору доби) заднім номерним знаком - доведений в повній мірі. Позивачем в обґрунтування власної позиції не було надано належних, допустимих, а в їх сукупності достатніх доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, що виражалося у керуванні транспортним засобом з неосвітленим (в темну пору доби) заднім номерним знаком, а тому в адміністративному позові слід відмовити та рішення суб`єкта владних повноважень залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 1456939 від 16.02.2024 року ОСОБА_1 визнано виним за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1190 грн. Зі змісту постанови вбачається, що 16.02.2024 року приблизно о 20.58 год. в м. Одеса по вул. Дорога Фонтанська, 15А в темний час доби водій ОСОБА_1 керував ТЗ «Toyota Carina Е», д.н.з. НОМЕР_1 з непрацюючою підсвіткою номерного знаку, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР. (а.с. 13)

ОСОБА_1 , 20.02.2024 року було подано до управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції скаргу щодо скасування постанови серії ЕНА № 1456939 від 16.02.2024 року. (а.с. 14)

Старшим інспектором відділу адміністративної практики УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції І. Саютіним було здійснено перевірку за вищезазначеною скаргою та за її результатами скаргу гр. ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову серії ЕНА № 1456939 від 16.02.2024 року без змін (а.с. 41-45), що відображено в рішенні №К-607 від 29.02.2024 року. (а.с. 46-47)

В ході судового засідання було досліджено відеозапис з бодікамери працівників поліції 471010 та службового транспортного засобу, яким підтверджується, що позивача зупинили 16.02.2024 року о 20.43 год. з підстав того, що номерний знак автомобіля «Toyota Carina Е» був неосвітлений.

Як вбачається з вказаних відеозаписів, під час зупинки транспортного засобу позивача останній надав поліцейському пояснення, в яких зазначив, що він не знав, що підсвітка номеру не працює і вказав, що вона могла вийти з ладу після початку руху, оскільки він перед виїздом перевіряв технічну справність автомобіля, підсвітка працювала. (а.с. 49)

Згідно п. 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі -ПДР України).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух "учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 30.2 ПДР України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР України, затв. Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що виходячи зі змісту приписів ст. 9 КУпАП, юридичною підставою для відповідальності є склад правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина.

Разом з цим, відсутність хоча б одного з наведених елементів, в свою чергу виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Враховуючи визначення адміністративного правопорушення (проступку) наведеного у частині 1 статті 9 КУпАП, суд також акцентує увагу на приписи статей 10, 11 цього ж Кодексу, якими закріплено, що:

- адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків;

- адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суб`єктивна сторона правопорушення за статтею 121-3 КУпАП характеризується умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Між тим, з досліджених матеріалів даної справи та встановлених спірних обставин справи вбачається, що несправність автомобіля виникла раптово (під час руху), позивач не міг передбачити цього заздалегідь, жодні докази, які б свідчили про умисне чи також з необережності вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 121-3 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

При цьому, відсутність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, свідчить про відсутність складу такого правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ч. 3 ст. 62 Конституції України наголошується, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 75 КАС України зазначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт керування позивачем несправним транспортним засобом.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що досліджені судом докази свідчать про недоведеність вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, суд дійшов висновків що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 1456939 від 16.02.2024, підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 251, 258, 280 КУпАП, ст. ст. 72-77, 241-246 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження по справі - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №1456939 від 16.02.2024 року винесену поліцейськім 2 взводу 7 роти 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Грабовик В.В. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21.01.2025 року.

Суддя Л.О. Пендюра