Справа № 990/295/23
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2025 року

м. Київ

справа №990/295/23

адміністративне провадження № П/990/295/23

Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого (судді-доповідача) Хохуляка В.В.,

суддів: Васильєвої І.А., Гімона М.М., Дашутіна І.В., Шишова О.О.,

секретар судового засідання Змієвська А.С.,

за участю:

представника відповідача Басая В.О.,

представника третьої особи Служби безпеки України Яновського А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №990/295/23 за позовом Treaserve Nominees Limited (Трісерв Номініз Лімітед) до Президента України, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача: Рада національної безпеки і оборони України, Служба безпеки України, про визнання протиправним та скасування Указу Президента України (в частині),

УСТАНОВИВ:

Treaserve Nominees Limited (Трісерв Номініз Лімітед) подано до Верховного Суду як суду першої інстанції позовну заяву до Президента України, в якій позивач просить визнати протиправним та нечинним Указ Президента України від 12.05.2023 №275/2023 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12.05.2023 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» у частині введення в дію персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) щодо Treaserve Nominees Limited (Трісерв Номініз Лімітед) - позиція 19 у Додатку 2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12.05.2023.

В обґрунтування позову зазначено, що Указ Президента підлягає визнанню протиправним і нечинним, з огляду на те, що: позивач - юридична особа, зареєстрована за законодавством Республіки Кіпр; Указ суперечить частинам першій, другій статті 3 Закону України «Про санкції», оскільки підстави для застосування санкцій відсутні, оскаржуваний акт не відповідає принципу законності; пунктам 3, 6, 8 частини другої статті 2 КАС України, як вважає позивач, Указ не відповідає принципам обґрунтованості, неупередженості та прозорості, при прийнятті Указу не було дотримано балансу між обмеженням прав позивача та інтересами суспільства, що є порушенням принципу пропорційності, порушено принципи недискримінації та належного урядування; при прийнятті Указу порушено вимоги частини другої статті 19 Конституції України. Позивач указує, що відповідач не дослідив рішення РНБО та обставини його прийняття, не перевірив наявність підстав для застосування санкцій, не оцінив законність, обґрунтованість та пропорційність Указу.

Відповідач проти позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити. Як зазначив відповідач, Радою національної безпеки і оборони України розглянуто та підтримано пропозиції Служби безпеки України щодо застосування санкцій, зокрема, до позивача, про що прийнято відповідне рішення. У подальшому, після надходження в установленому порядку на ім`я Глави держави відповідних матеріалів (Рішення з додатками, проект Указу та пояснювальної записки до нього), Президент України в межах реалізації наданих законодавством повноважень, видав Указ, яким введено у дію рішення Ради національної безпеки і оборони України. Викладене підтверджує той факт, що оскаржуваний Указ видано на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України. Президент України, враховуючи потребу невідкладного та ефективного реагування на потенційні загрози, використав надані йому Конституцією України повноваження з належною метою, що відповідає приписам Закону України «Про санкції».

Позивачем подано відповідь на відзив, з якого слідує, що на думку позивача відзив є формальним, а доводи відповідача - необґрунтованими. Як наголошує позивач, саме відповідач зобов`язаний довести наявність підстав для застосування санкцій. При цьому, суд зобов`язаний перевірити наявність підств та їх обґрунтованість. Позивач наполягає на невідповідності Указу вимогам частини другої статті 2 КАС України. Позивач відзначає, що у відзиві не спростовано доводи позивача, викладені у позовній заяві.

Урахувавши встановлені обставин, докази, що містяться в матеріалах справи, норми права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

З матеріалів справи слідує, що 10.11.2023 безпосередньо до суду представником Treaserve Nominees Limited (Трісерв Номініз Лімітед) адвокатом Шкаровським Денисом Олеговичем подано до Верховного Суду позовну заяву до Президента України про визнання протиправним та нечинним Указ в частині.

Головуючим суддею у цій справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено суддю ОСОБА_1 (суддя-доповідач).

Ухвалою Верховного Суду від 15.11.2023 відкрито провадження у справі №990/295/23 за позовом Treaserve Nominees Limited (Трісерв Номініз Лімітед) до Президента України про визнання протиправним та скасування Указу Президента України (в частині). Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 13.12.2023.

05.12.2023 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву.

12.12.2023 засобами поштового зв`язку на адресу суду від представника позивача адвоката Шкаровського Дениса Олеговича надійшла відповідь на відзив відповідача.

Під час розгляду адміністративної справи за участю представників сторін у судовому засіданні 13.12.2024 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про задоволення клопотання представника позивача та залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Раду національної безпеки і оборони України та Службу безпеки України. У судовому засіданні оголошено перерву до 20.03.2024.

Судове засідання, призначене на 20.03.2024 не відбулося у зв`язку з відсутністю повного складу колегії суддів. наступне судове засідання призначено на 15.05.2024.

У судове засідання 15.05.2024 представник позивача не з`явився. Розгляд справи відкладено на 29.05.2024 у зв`язку з неявкою представника позивача.

27.05.2024 судом отримано у електронній формі клопотання представника позивача Кузнець Юлії Анатоліївни про зупинення провадження у справі та надання часу для примирення сторін.

Розгляд справи 29.05.2024 не відбувся, з огляду на відсутність складу колегії суддів.

Вищою радою правосуддя ухвалено рішення від 02.07.2024 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку», здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Відповідно до протоколу розподілу колегію суддів для розгляду справи №990/295/23 визначено у складі: головуючий (суддя-доповідач) - Хохуляк В.В., судді: Васильєва І.А., Гімон М.М., Дашутін І.В., Шишов О.О.

Ухвалою суду від 15.07.2024 адміністративну справу №990/295/23 прийнято до провадження. Розгляд справи призначено у судовому засіданні за участю сторін на 24.07.2024.

У судовому засіданні 24.07.2024 за участю представників позивача, відповідача, третьої особи - СБУ, суд ухвалою без виходу до нарадчої кімнати відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі, задовольнив клопотання представника третьої особи, витребував у позивача додаткові документи. Наступне судове засідання призначено на 28.08.2024.

Судове засідання 28.08.2024 не відбулося у зв`язку з відсутністю повного складу колегії суддів (судді Гімон М.М. та Васильєва І.А. перебували у відпустці). Наступне судове засідання призначено на 09.10.2024.

У зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Гімона М.М., Дашутіна І.В., Шишова О.О. судове засідання 09.10.2024 не відбулося. Наступна дата судового засідання - 20.11.2024.

Представники позивача у судове засідання 20.11.2024 не з`явивились. Судове засідання відкладено на 15.01.2025.

У судове засідання 15.01.2025 представники позивача не з`явилися. Суд з`ясував, що клопотання про відкладення розгляду справи, заяви розгляд справи без їх участі до суду не надходило.

Судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення про залишення позовної заяви без розгляду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд керується наступним.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом встановлено, що у судові засідання 20.11.2024, 15.01.2025 представники позивача не з`явились, останні належним чином повідомлені про дату і час судових засідань, про причини неприбуття суду не повідомлено, клопотання про відкладення розгляду справи, заява про розгляд справи без їх участі до суду не надходило.

Матеріалами справи підтверджується, що у позовній заяві Treaserve Nominees Limited (Трісерв Номініз Лімітед), що підписана представником позивача адвокатом Шкаровським О.Д., указана адреса позивача для листування: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22, БЦ "Башта 5", під. 13, пов.1; електронна пошта та офіційна електронна адреса відсутні. Також, зазначено поштову адресу представника позивача адвоката Шкаровського Дениса Олеговича: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22, БЦ "Башта 5", під 13, пов.1 (том 1 арк спр 1).

У відповіді на відзив представник позивача, крім іншого, указав про наявність у нього Електронного кабінету в ЄСІС (том 1 арк спр 236).

До суду представником позивача адвокатом Кузнець Юлією Анатоліївною подано клопотання про зупинення провадження у справі, у якому представник позивача зазначила поштову адресу: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22, БЦ "Башта 5", під 13, пов.1. Також повідомила про наявність у неї Електронного кабінету в ЄСІС (том 2 арк спр 57).

У цій справі чергове судове засідання за участю представників учасників справи призначено на 20.11.2024.

Засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення суд направив позивачу на вказану у позовній заяві адресу для листування повістку від 07.10.2024 про виклик у судове засідання на 20.11.2024 (том 2 арк спр 127). Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (Ідентифікатор внутрішнього поштового відправлення: 029) повернулось до суду 28.10.2024 з відміткою про вручення поштового відправлення 17.10.2024 отримувачу за довіреністю (том 2 арк спр 137).

Про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 20.11.2024, представники позивача адвокати Шкаровський Д.О., Кузнець Ю.А. були повідомлені через підсистему «Електронний суд» 07.10.2024, про що свідчать довідки про доставку електронного листа (том 2 арк спр 134, 135).

У судове засідання 20.11.2024 представники позивача не з`явились. Суд визнав неприбуття на розгляд справи, належним чином повідомлених представників позивача про дату, час та місце судового засідання, без поважних причин. Наступне судове засідання призначено на 15.01.2025.

Засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення суд направив позивачу на вказану у позовній заяві адресу для листування повістку від 21.11.2024 про виклик у судове засідання на 15.01.2025 (том 2 арк спр 142). Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (Ідентифікатор внутрішнього поштового відправлення: 820) повернулось до суду 28.11.2024 з відміткою про вручення поштового відправлення 26.11.2024 отримувачу за довіреністю (том 2 арк спр 149).

Про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 15.01.2025, представники позивача адвокати Шкаровський Д.О., Кузнець Ю.А. були повідомлені через підсистему «Електронний суд» 21.11.2024, про що свідчать довідки про доставку електронного листа (том 2 арк спр 147, 148).

У судове засідання 15.01.2025 представники позивача не з`явились. Клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Суд констатував факт неявки у судове засідання позивача повторно та неповідомлення про причини такої неявки, урахував, що представники позивача належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Представник відповідача висловив позицію про неможливість розгляду справи без участі позивача, зауважив, позивач не з`являється у судові засідання вдруге поспіль, що є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Наведена норма кореспондує положенню пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, відповідно до якого позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві, серед іншого, зазначається місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс.

Згідно з частинами першою-третьою статті 124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється:

1) за наявності в особи електронного кабінету - шляхом надсилання повістки до її електронного кабінету;

2) за відсутності в особи електронного кабінету - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої, одинадцятої статті 126 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Частиною першою статті 131 КАС України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У справі, що розглядається судом з`ясовано, що письмової заяви з повідомленням про зміну адреси від позивача чи його представників до суду не надходило. Заяв про поважність причин, з яких представники позивача не змогли з`явитися у судові засідання, призначені на 20.11.2024, 15.01.2025, клопотань про відкладення розгляду справи, так само, як і заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд не отримував.

Враховуючи предмет та підстави позову, заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог, необхідності встановлення обставин, які входять до предмета доказування у цій адміністративній справі, що вимагає отримання судом пояснень представника позивача та витребуваних у позивача документів, неявка позивача в судове засідання перешкоджає розгляду справи.

Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а відтак позивач та його представники зобов`язані брати участь у судових засіданнях та обстоювати свої позовні вимоги, проявляти процесуальну активність.

Приписи статті 205 КАС України є певною формою реалізації гарантій особи на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, спрямовані на те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті встановлюють наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Частина п`ята статті 205 КАС України сформульована таким чином, що дає суду можливість залишити позовну заяву без розгляду, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.

Законодавче формулювання у частині п`ятій статті 205 КАС України «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладене у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

Передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Отже, у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

Аналогічний правовий висновок сформульований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2024 у справі №9901/489/21.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач, в першу чергу, має активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

З огляду на наведене, оскільки мало місце повторне неприбуття позивача на розгляд справи, ураховуючи належним чином повідомлених представників позивача про дату, час та місце судових засідань, без поважних причин, а також те, що від останніх не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, і беручи до уваги, що представник відповідача не наполягав на розгляді справи по суті, а просив суд залишити позов без розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що позов слід залишити без розгляду відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 240 КАС України.

Керуючись статтями 22, 205, 240, 250, 255, 262, 266, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду адміністративний позов Treaserve Nominees Limited (Трісерв Номініз Лімітед) до Президента України, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача: Рада національної безпеки і оборони України, Служба безпеки України, про визнання протиправним та скасування Указу Президента України (в частині).

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повне судове рішення складено 20.01.2025.

--------------------

-------------------

--------------------

--------------------

--------------------

В.В. Хохуляк

І.А. Васильєва

М.М. Гімон

І.В. Дашутін

О.О. Шишов

Судді Верховного Суду