Справа № 440/7604/23
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 січня 2025 року

м. Київ

справа №440/7604/23

адміністративне провадження № К/990/2138/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Желєзного І.В., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2025 року у справі №440/7604/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив, з урахуванням заяви про виправлення описки від 23 червня 2023 року:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо несвоєчасного розрахунку при звільненні 10 травня 2023 року та невиплати нарахованих виплат, а саме: грошового забезпечення за період з 01 травня 2023 року по 10 травня 2023 року, тобто за 10 днів; додаткової винагороди 30000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період 01 травня 2023 року по 10 травня 2023 року; одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби у розмірі 4% грошового забезпечення за кожен повний місяць служби з 25 лютого 2022 року по 10 травня 2023 року, тобто 56% грошового забезпечення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №460 від 17 вересня 2014 року «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби»; компенсації основної відпустки за 35 діб відповідно до пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 нараховані виплати у зв`язку із звільненням, а саме: грошове забезпечення за період з 01 травня 2023 року по 10 травня 2023 року, тобто за 10 днів; додаткову винагороду 30000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період 01 травня 2023 року по 10 травня 2023 року; одноразову грошову допомогу у зв`язку із звільненням з військової служби у розмірі 4% грошового забезпечення за кожен повний місяць служби з 25 лютого 2022 року по 10 травня 2023 року, тобто 56% грошового забезпечення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №460 від 17 вересня 2014 року «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби»; компенсацію основної відпустки за 35 діб відповідно до пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середній заробіток з 11.05.2023 по день фактичного перерахування заборгованості з виплати ОСОБА_1 нарахованих виплат, а саме: грошового забезпечення за період з 01 травня 2023 року по 10 травня 2023 року, тобто за 10 днів; додаткової винагороди 30000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період 01 травня 2023 року по 10 травня 2023 року; одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби у розмірі 4% грошового забезпечення за кожен повний місяць служби з 25 лютого 2022 року по 10 травня 2023 року, тобто 56% грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №460 від 17 вересня 2014 року «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби»; компенсації основної відпустки за 35 діб відповідно до пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від позову в частині позовної вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 нараховані виплати у зв`язку із звільненням, а саме: грошове забезпечення за період з 01 травня 2023 року по 10 травня 2023 року, тобто за 10 днів; додаткову винагороду 30000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період 01 травня 2023 року по 10 травня 2023 року; одноразову грошову допомогу у зв`язку із звільненням з військової служби у розмірі 4% грошового забезпечення за кожен повний місяць служби з 25 лютого 2022 року по 10 травня 2023 року, тобто 56% грошового забезпечення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №460 від 17 вересня 2014 року «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби»; компенсацію основної відпустки за 35 діб відповідно до пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік.

Закрито провадження у справі №440/7604/23 за а позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в частині позовної вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 нараховані виплати у зв`язку із звільненням, а саме: грошове забезпечення за період з 01 травня 2023 року по 10 травня 2023 року, тобто за 10 днів; додаткову винагороду 30000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період 01 травня 2023 року по 10 травня 2023 року; одноразову грошову допомогу у зв`язку із звільненням з військової служби у розмірі 4% грошового забезпечення за кожен повний місяць служби з 25 лютого 2022 року по 10 травня 2023 року, тобто 56% грошового забезпечення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №460 від 17 вересня 2014 року «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби»; компенсацію основної відпустки за 35 діб відповідно до пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2025 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року у справі №440/7604/23 - скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо несвоєчасного нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення при звільненні.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки остаточного розрахунку при звільненні з 11 травня 2023 року по 19 червня 2023 року у розмірі 33391 грн 20 коп. (тридцять три тисячі триста дев`яносто одна грн двадцять коп.).

16 січня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2025 року у справі №440/7604/23. Скаржник просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відомостей про те, що позивач є посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

Отже, враховуючи, що ця справа відноситься до справ незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає про наявність виключної обставини, наведеної у підпункті «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Зокрема, скаржник зазначає, що ця справа має виняткове значення для нього, оскільки відбулося не врахування висновку Верховного Суду та у разі задоволення касаційної скарги, держава зекономить кошти, які можна буде направити на закупівлю озброєння для протидії ворогу - російської федерації.

Суд відхиляє твердження скаржника, що справа має виняткове значення для нього, оскільки вони не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів, доводи скаржника зводяться виключно до незгоди з рішенням суду попередньої інстанції та переоцінки доказів у справі.

Верховний Суд зазначає, що незгода із судовим рішенням не свідчить про винятковість справи, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання відповідних наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача/відповідача є передбачуваним процесом.

У касаційній скарзі не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості, а також не виділено вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.

Суд наголошує, що визначені підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Отже, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено, а судом касаційної інстанції не встановлено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судового рішення, прийнятого за наслідками розгляду справи, яка відноситься до категорій справ незначної складності.

Щодо посилання скаржника на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі незначної складності, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судове рішення у цій справі, не обґрунтував наявності випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Своєю чергою колегія суддів зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів», а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів, належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2025 року у справі №440/7604/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: І.В. Желєзний

С.А. Уханенко