Справа № 295/13756/24
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючої судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Процюк Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) №704 від 04.09.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідно до зазначеної постанови він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме - за порушення правил військового обліку, вчиненого в особливий період.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане в ній правопорушення є протиправною, оскільки під час її винесення не були дотримані норми діючого законодавства.

ОСОБА_1 вказує, що під час винесення постанови не була дотримана процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед іншого, йому не було вручено протокол №704 від 04.09.2024 про вчинення адміністративного правопорушення, що суперечить вимогам ч.2 ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення; всупереч вимогам ст. 277 КУпАП він був не повідомлений завчасно про час та дату розгляду справи; на його вимогу йому не надано для ознайомлення наказ про уповноваження посадової особи на складення протоколу про адміністративне правопорушення; не надано для ознайомлення докази на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення - інформацію З Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Крім того, посилається на те, що винесена постанова містить ряд неточностей, зокрема, в ній невірно вказана його посада «ФОП-водій», помилково кваліфіковані його дії за ч 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки він намагався оновитині особисті відомості через систему «Резерв+», проте йому прийшло повідомлення про необхідність звернення до ТЦК та СП, що ним було зроблено в найближчий вільний час.

Вважає, що його права грубо порушені, у зв`язку із чим просить суд постанову скасувати.

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

Згідно з ухвалою суду від 19.09.2024 відкрито провадження у справі та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

На запит суду 02.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 направив матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с. 33-40).

В судові засідання 14.11.2024 та 14.01.2025 позивач двічі не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 26-27, 31-32), причини неявки не повідомляв.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що позивач повторно не з`явився в судове засідання, що відповідно до вимог ст. 205 КАС України не є підставою для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе на підставі матеріалів, долучених до справи, проводити розгляд справи в його відсутність.

14.01.2025 представник відповідача Дідик С.В. направила заяву про розгляд справи без її участі, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просила відмовити (а.с.42).

Відзив на позовну заяву відповідачем не поданий.

Інших заяв по суті справи не надходило.

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню, обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, складеного оператором ГВОССЗ старшим солдатом ОСОБА_2 04.09.2024, ОСОБА_1 з метою постановки на облік військовозобов`язаних та отримання військово-облікового документа, не надав підтверджуючих документів уточнення ним у визначений законом строк персональних даних через центр адміністративних послуг або через електронний кабінет, чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, одночасно повідомлений, що справа буде розглянута 06.09.2024 о 09:00 год. До протоколу додано копію паспорта громадянина України, копію реєстраційного номеру картки платника податків, роздруківку з АІТС «Оберіг», повідомлення ОСОБА_1 від 04.09.2024. Копію зазначеного протоколу ОСОБА_1 отримав особисто під підпис, в поясненнях та зауваженнях до протоколу позивач вказав «хвороба» (а.с. 34).

Зі змісту долученого до протоколу повідомлення від 04.09.2024 вбачається, що ОСОБА_1 повідомив про відсутність військово-облікового документа, підтвердив, що ним не виконані вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію щодо уточнення персональних даних протягом 60-ти днів з дня набрання чинності Законом України №3633-ІХ, причиною зазначено хвороба (а.с. 36).

04.09.2024 ОСОБА_1 власноручно написав заяву, в якій просив перенести розгляд справи з дати 06.09.2024, яка визначена в протоколі про адміністративні правопорушення, на 04.09.2024, у зв`язку з неможливістю прибути за викликом 06.09.2024 (а.с. 37).

Відповідно до витягу з АІТС «Оберіг» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не прив`язаний до військомату, не значиться як такий, що перебуває на обліку (а.с. 38).

04.09.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 виніс постанову № 704 по справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн (а.с. 12-13, 39).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 в порушення вимог частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 22 Порядку у період проведення мобілізації, маючи обов`язок уточнити протягом 60 днів свої персональні дані та враховуючи відсутність військово-облікового документа у нього, у визначений строк не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для оформлення військово-облікового документа та уточнення даних, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Розгляд справи проведений в присутності ОСОБА_1 , в постанові міститься підпис особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності (а.с. 39).

04.09.2024 ОСОБА_1 сплатив штраф, вказаний в постанові у справі про адміністративне правопорушення від 04.09.2024, в розмірі 17000,00 грн (а.с. 40).

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 (далі - Порядок № 560).

Відповідно до абзаців 2, 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", який набрав чинності 18.05.2024, чинній на момент притягненння позивача до адміністративної відповідальності, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, а також а також виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абзацу 5 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли був оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобіліацію».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введений воєнний стан, який неодноразово був продовжений і діє на даний час, продовжений до 08.02.2025.

Відповідно до п. 22 Порядку № 560 резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.

В частині 2 статті 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в редакції, чинній на момент притягненння позивача до адміністративної відповідальності, визначено, що громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частина 3 статті 210-1 КУпАП передбачає притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

За правилами ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно зі ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно зі ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Статтями 9, 77 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

Відповідно до ст. 72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

За правилами ч.ч. 4, 5, ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Дослідивши письмові докази у справі, надані сторонами, суд дійшов висновку, що доводи позивача про те, що він не вчиняв адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, з огляду на таке.

Позивач, будучи громадянином України, має конституційний обов`язок здійснювати захист незалежності та територіальної цілісності України, в тому числі шляхом проходження військової служби.

ОСОБА_1 в позовній заяві вказує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він намагався оновити військово-облікові дані через застосунок «Резерв+», проте йому надійшло сповіщення про необхідність з`явитись до територіального центру для уточнення даних, що ним і зроблено в найближчий вільний час. Такі доводи позивача спростовуються матеріалами справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Абзацом 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX, який набув чинності 18.05.2024, встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

- у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);

- у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Отже, нормами чинного законодавства було передбачено три шляхи, з використанням яких громадяни України, що знаходяться на території України та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Позивач, зазначаючи про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, не заперечує факт, що він у встановлений законом строк не уточнив свої облікові дані, що підтверджується також повідомленням ОСОБА_1 , в якому він зазначив, що персональні дані не уточнив у зв`язку з хворобою (а.с. 36).

Доказів того, що позивач об`єктивно не міг виконати вимоги закону в матеріалах справи відсутні, оскільки наявність об`єктивних перешкод для уточнення своїх облікових даних у відповідача, в центрі надання адміністративних послуг, через електронний кабінет, тобто в один з будь-яких передбачених законом способів, позивачем не доведено.

ОСОБА_1 в поясненнях до протоколу та в повідомленні причиною неможливості уточнити облікові дані назвав хворобу, натомість жодних доказів на підтвердження вказаної обставини не надав (довідки, медичні документи, що він протягом тривалого часу перебував на лікуванні тощо).

Зі змісту оспорюваної постанови вбачається, що при її винесенні були відібрані пояснення в особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та встановлено порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Під час винесення постанови встановлено, що ОСОБА_1 з 18 травня 2024 по 16 липня 2024 не уточнив свої персональні дані через центри надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження" (а.с. 38), що є достатнім для встановлення наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки такі дії не відповідають обов`язку, встановленому в нормативно-правових актах щодо проходження військової служби, наведених вище по тексту рішення.

У позивача було відсутнє право на оновлення даних в будь-який вільний зручний для нього час, оскільки такий обов`язок був законодавчо визначений часовими межами - з 18.05.2024 по 16.07.2024, що ним зроблено не було.

Проаналізувавши зміст протоколу № 704 від 04.09.2024, оспорюваної постанови від 04.09.2024, судом встановлено, що зазначені документи винесені уповноваженими особами, їх зміст відповідає вимогам ст.ст. 256, 283 КУпАП, судом не встановлено порушення процедури їх складення і винесення, судом не встановлено порушень порядку розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення, який визначений ст. 268 КУпАП, які призвели до істотного порушення прав позивача.

Твердження позивача щодо неналежного повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення та ненадання часу для підготовки до розгляду справи є безпідставними з огляду на те, що матеріали адміністративної справи містять заяву ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи з 06.09.2024 на 04.09.2024 (а.с. 37). Позивач в заяві просив перенести розгляд справи саме на 04.09.2024, а не на більш пізню дату для можливості підготуватись до розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути на розгляд справи саме 06.09.2024.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Водночас, позивач, всупереч вимогам ст.ст. 77, 78 КАС України, не надав суду жодного доказу на підтвердження доводів, викладених ним в позовній заяві. Сам по собі обов`язок відповідача довести правомірність свого рішення не звільняє позивача від обов`язку надати суду докази в обґрунтування власних доводів.

До позовної заяви позивачем не долучено жодного належного доказу, який би підтверджував, що позивач з поважних причин не міг оновити військово-облікові дані, до позовної заяви та за час перебування справи в провадженні суду позивач додатково до матеріалів справи не долучив жодного доказу на підтвердження заявлених вимог, не подав жодного клопотання, які відповідно до положення ч. 5 ст. 161 КАС України могли бути долучені у разі необхідності до позовної заяви, на розгляд справи також не з`явився.

Суд критично ставиться до доводів позивача про те, що його обмежили в наданні для ознайомлення доказів вчинення ним адміністративного правопорушення та доказів винесення протоколу уповноваженою особою, оскільки матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджено, що ОСОБА_1 заявлялись відповідні клопотання, жодного зауваження ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові № 704 від 04.09.2024, ні в поясненнях ОСОБА_1 , ні в будь-якому іншому документі не висловлені.

Крім того, у всіх перелічених документах міститься особистий підпис позивача, який в цей же день сплатив суму штрафу, визначену в постанові від 04.09.2024 та долучив копію платіжної інструкції від 04.09.2024 до матеріалів адміністративної справи (а.с.40).

Суд відхиляє доводи позивача, що під час винесення постанови не були в повній мірі дослідженні обставини вчинення адміністративного правопорушення, враховуючи, що невірно вказано його посаду «ФОП водій».

ОСОБА_1 був присутнім під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, відомості щодо місця роботи внесені з його слів, позивач не був позбавлений права письмово уточнити інформацію про місце роботи або написати письмові уточнення чи заперечення, що ним зроблено не було.

Помилка у зазначенні місця роботи та посади у постанові жодним чином не спростовує факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, адже у справі зібрана сукупність доказів, які підтверджують факт порушення позивачем постановки на військовий облік, доводять вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за скоєння якого передбачена в ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Суд звертає увагу, що допущена начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 у постанові помилка (невідповідність) в назві місця роботи та посади ОСОБА_1 не свідчить про відсутність події такого адміністративного правопорушення та не може бути самостійною підставою для звільнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, не впливає на правильність прийнятого відповідачем рішення та його зміст.

Подібний за змістом висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.07.2019 у справі № 276/1186/16-а.

Помилка в оспорюваній постанові не спростовує той факт, що ОСОБА_1 у визначений законом строк не уточнив свої персональні (облікові) дані, що підтверджується матеріалами про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду адміністративного позову фактичні обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є безпідставними, не доведені відповідними засобами доказування, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у визначений законом строк не уточнив персональні дані, судом не встановлено, що рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято з порушенням норм чинного законодавства або з істотним порушенням прав позивача, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, що підтверджується належними і достатніми доказами, працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 діяли з дотриманням вимог норм КУпАП, позивач правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності, підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 42, 43, 77, 242-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Повний текст постанови складений 17.01.2025.

Суддя О.В. Стрілецька