Справа № 300/8915/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" січня 2025 р. справа № 300/8915/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити з 01.06.2024 відповідний перерахунок із 70% сум грошового забезпечення для обчислення пенсії, з урахуванням 2 000,00 гривень щомісячної доплати до пенсії, без обмеження її максимальним розміром, зважаючи на виплачені суми, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ), звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, Управління, орган пенсійного забезпечення) про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити з 01.06.2024 відповідний перерахунок із 70% сум грошового забезпечення для обчислення пенсії, з урахуванням 2 000,00 гривень щомісячної доплати до пенсії, без обмеження її максимальним розміром, зважаючи на виплачені суми.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є пенсіонером Збройних сил України, який отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (надалі по тексту також Закон №2262-XII), розмір якої на час призначення пенсії із 70% складу грошового забезпечення (грудень 2005 року).
Позивач, із посиланням на рішення Конституційного Суду України за №7-рп/2016 від 20.12.2016, яким визнано неконституційними частину 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в частині обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, наполягає на виплаті йому перерахованої пенсії без застосування обмеження максимальним розміром, зважаючи на те, що після 2017 року положення Закону №2262-XII таких обмежень не містять.
На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 у справі №320/8848/23, Управління провело перерахунок пенсії з 01.06.2024 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.09.2022 за №ВСЗ/2482, основний розмір пенсії розрахований із 70% грошового забезпечення.
У спірних правовідносинах позивач стверджує, що в результаті виконання рішення суду у справі №320/8848/23 Управлінням здійснено нарахування та виплату пенсії з 01.06.2024 без врахування щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 за №713 (надалі по тексту також Постанова №713), а також з обмеженням її максимальним розміром, а тому такі протиправні дії Пенсійного фонду позивач оскаржує в судовому порядку.
За наслідками виконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху від 29.11.2024 (а.с.45-46, 49-50), ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 відповідно до статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.51-52).
Відповідач подав відзив на позовну заяву від 23.12.2024, який разом із письмовими доказами надійшов на адресу суду 26.12.2024 (а.с.57-66). Заперечуючи позовні вимоги представник Головного управління ПФУ в області зазначив, що позивачу призначено з 01.07.2021 на підставі Постанови №713 доплату до пенсії в сумі 2 000,00 гривень.
В подальшому на виконання рішення суду у справі №320/8848/23 проведено перерахунок пенсії позивача, в результаті якого з 01.06.2024 пенсія виплачувалась, відповідно до Постанови №168 і Постанови №185, у межах максимального розміру пенсії, встановленого законом.
Відтак, вимоги позивача, заявлені у позовній заяві, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, вивчивши зміст адміністративного позову і відзив на позов, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши норми матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
З 01.08.2021 ГУ ПФ України призначило позивачу щомісячну доплату в розмірі 2 000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021, внаслідок чого основний розмір пенсії становив 9 838,50 гривень, а фактичний із усіма надбавками та доплатами 11 838,50 гривень, що підтверджується протоколом за пенсійною справою, сформованого на підставі розпорядження від 29.03.2018 (а.с.32).
Вказана обставина визнається обома сторонами.
Як встановлено судом, позивач звертався до ГУ ПФ України в області із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 відповідно до Постанови №704 за прирівняною посадою військовослужбовця, тобто з врахуванням всіх додаткових видів грошового забезпечення та премії, а саме довідки за №ВСЗ/2482 від 30.09.2022 (а.с.27). Проте відповідач відмовив в перерахунку пенсії. Вказана відмова відповідача була предметом судового розгляду за позовом позивача.
На виконання вказаного судового рішення ГУ ПФ України в області в травні 2024 року провело перерахунок пенсії позивача з 01.06.2024.
Загальний нарахований розмір пенсії із усіма надбавками і доплатами склав 24 654,33 гривень, в тому числі: 18 995,03 гривень основного розміру пенсії 70% від розміру грошового забезпечення 27 135,75 гривень (станом на 05.03.2019); 2 659,30 гривень індексація пенсії за 2022 рік (18 995,03 х 0,140); 1 500,00 гривень індексація пенсії за 2023 рік (21 654,33 х 0,197); 1 500,00 гривень індексація пенсії за 2024 рік (23 154,33 х 0,0796).
В свою чергу, фактична виплати пенсії склала 23 610,00 гривень, що свідчить про обмеження виплати пенсії десятьма розміри прожиткових мінімумів, встановлені для осіб, які втратили працездатність з 01.06.2024 (а.с.33).
При визначенні розміру пенсійної виплати внаслідок здійсненого описаного перерахунку пенсії ГУ ПФ України в області, в тому числі:
- не враховувало доплату в сумі 2 000,00 гривень при розрахунку суми, що підлягала виплаті після перерахунку пенсії з липня 2021 року до травня 2024 року включно, тобто розмір перерахованої за цей період пенсії не включав суми 2 000,00 гривень доплати, яка вже нарахована і виплачена;
- з 01.06.2024 почало виплачувати перераховану пенсію, розмір якої не включав 2 000,00 гривень доплати до пенсії на підставі Постанови №713.
Так, на підставі рішення у справі №320/8848/23 (а.с.39), орган пенсійного фонду перерахував пенсію позивача, у зв`язку із проведенням якого з 01.06.2024 виплату пенсії здійснено в сумі 24 654,33 гривень, обчисленої із грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019, а фактичну виплату пенсії здійснено із обмеженням максимальним розміром в сумі 23 610,00гривень (а.с.39).
Наведене свідчить про обмеження виплати пенсії десятьма розміри прожиткових мінімумів, встановлені для осіб, які втратили працездатність як з 01.03.2023, 01.07.2023, з 01.03.2024, як і з 01.04.2024.
ОСОБА_1 звертався до Управління із заявами від 01.08.2024 та від 10.09.2024 про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень та без обмеження її максимальним розміром (а.с.28-29, 35-36).
Втім, у задоволенні заяв відповідач листами від 22.08.2024 та від 04.10.2024 відмовив позивачу, мотивуючи тим, що на виконання рішення суду від 05.03.2024 у справі №320/8848/23 Управлінням здійснено перерахунок пенсії, внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсійної виплати збільшився більше ніж на 2 000,00 гривень, тому з липня 2023 року втрачено право на встановлення щомісячної доплати відповідно до абзацу 1 і 2 пункту 1 Постанови №713. Також повідомлено позивача, що відповідно до чинного законодавства пенсія виплачується в максимальному розмірі 23 610,00 гривень (а.с.30-31, 37-37).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невиплати з 01.06.2024 доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 за №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", в результаті проведення перерахунку на виконання рішення суду від 05.03.2024 у справі №320/8848/23 та із застосування обмеження при виплаті пенсії (десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність), позивач звернувся з цим позовом до суду.
Оцінюючи вимоги позивача в частині перерахунку пенсії з 01.06.2024 без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, суд в першу чергу відзначає, що не підлягає дослідженню в цій справі питання виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 у справі №320/8848/23, так як таке вирішується за правилами статті 382 чи статті 383 КАС України.
Разом з тим, у справі №320/8848/23 суд не досліджував питання виплати щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень та пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01.06.2024.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходив з таких мотивів і підстав та норм права.
Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами в частині виплати призначеної позивачу доплату на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 за №713 (надалі по тексту також Постанова №713) у розмірі 2 000,00 гривень, суд виходив з таких мотивів і підстав та норм права.
Позивач отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ, така призначена до 01.03.2018.
З 01.08.2021 позивачу як особі, якій пенсія за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ призначена до 01.03.2018, встановлена доплата до пенсії в сумі 2 000,00 гривень на підставі постанови Кабінет Міністрів України від 14.07.2021 за №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 у справі №320/8843/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії згідно нової довідки про розмір грошового забезпечення від 30.09.2022 за №ВСЗ/2482, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 відповідно до постанови КМУ №704 від 30.08.2017 за посадою начальника оперативно-аналітичного відділу Ситуаційного центру Головного командного центру Збройних Сил України, яку він займав на день звільнення зі служби 10 грудня 2005 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст. 9 Закону України від 20.12.1991 за №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії, враховуючи раніше проведені виплати.

Отже, суд підтвердив право позивача на перерахунок його пенсії за поданою ним в індивідуальному порядку заявою з відповідною довідкою про розмір грошового забезпечення за показниками станом на 5 березня 2019 року з 1 квітня 2019 року.

Виконання вказаного судового рішення проведено відповідачем з 01.06.2024, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 12.09.2024 (а.с.39). Так, відповідач перерахував розмір пенсії позивача за період з 01.04.2019. При такому перерахунку, для визначення розміру пенсії, враховувало відомості про розмір грошового забезпечення за відповідною/прирівняною посадою позивача на підставі Постанови №704 станом на 1 березня 2018 року.

Після перерахунку пенсії позивача з розміру грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 05.03.2019 (а.с.27), основний розмір пенсії позивача з 01.07.2021, з 01.06.2024 зріс з 9 383,50 гривень (фактичний розмір 11 838,50 гривень, в тому числі 2 000,00 гривень щомісячної доплати) до 18 995,03 гривень (фактичний розмір 23 610,00 гривень).

До цього, з 01.07.2021 позивачу як особі, якій пенсія за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ призначена до 01.03.2018, нараховувалася доплата до пенсії в сумі 2 000,00 гривень на підставі норми абзацу першого пункту 1 постанови Кабінет Міністрів України від 14.07.2021 за №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Внаслідок вказаного перерахунку відповідач з 01.06.2024 припинив виплату позивачу 2 000,00 гривень доплати до пенсії, призначеної з 01.07.2021 на підставі Постанови №713. Такі дії відповідач обґрунтував тим, що в процесі зазначеного вище перерахунку основний розмір пенсії позивача зріс на суму, що перевищує 2 000,00 гривень.

Спір у цій справі стосується застосування норми абзацу третього пункту 1 Постанови №713 такого змісту:

"Особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 р. (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24 березня 2022 р. №2146-IX "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо пенсій в разі втрати годувальника"), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру".

Буквальне тлумачення норми абзацу третього пункту 1 Постанови №713, що сформульована чітко та недвозначно, дозволяє зробити такі висновки щодо її застосування:

1) дія цієї норми поширюється на коло осіб, що відповідають таким ознакам:

- отримують пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ, а розмір їх пенсії визначений відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 року, - тобто внаслідок "масового" перерахунку призначених на підставі Закону №2262-ХІІ пенсій, що був проведений в квітні-травні 2018 року на виконання Постанови №103;

- отримують призначену з 01.07.2021 доплату до пенсії в сумі 2 000,00 гривень на підставі положень пункту 1 Постанови №713;

2) підставою для застосування цієї норми є здійснення перегляду (перерахунку) цим особам згаданих пенсій після 1 березня 2018 року, Єдиним винятком з цього правила є випадок, коли перерахунок пенсії здійснено на виконання Закону України від 24.03.2022 за №2146-IX "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо пенсій в разі втрати годувальника;

3) наслідком застосування цієї норми є припинення виплати переліченим особам щомісячної доплати, встановленої абзацами першим і другим пункту 1 Постанови №713, яка призначена з 01.07.2021:

- якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) досягала/перевищила 2 000,00 гривень, - в повному обсязі;

- якщо розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2 000,00 гривень, - в частині: якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2 000,00 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим пункту 1 Постанови №713 встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Отже, наведене буквальне тлумачення абзацу третього пункту 1 Постанови №713 при оцінці фактичних обставин цієї справи дозволяє зробити висновок, що відповідач припинив 01.06.2024 виплату позивачу щомісячної доплати в сумі 2 000,00 гривень, оскільки:

- внаслідок проведеного після 01.03.2018 перерахунку пенсії її основний розмір з 01.06.2024 зріс більш як на 2 000,00 гривень;

- перерахунок проведено не в зв`язку із виконанням Закону України від 24.03.2022 за №2146-IX "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо пенсій в разі втрати годувальника", а у зв`язку із збільшенням з 05.03.2019 (порівняно з 01.03.2018) розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється основний розмір пенсії, з 9 838,50 гривень до 18 995,03 гривень.

Натомість, в постанові від 08.11.2022 у справі №420/2473/22, на яку посилається позивач, при застосуванні норм Постанови №713 Верховний Суд вказав таке:

"[…] 17. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон №2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

18. Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та статті 63 Закону №2262-XII.

19. Так, частиною третьою статті 63 Закону №2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

20. Усі призначені за Законом №2262-ХІІ пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина четверта статті 63 Закону №2262-ХІІ).[…]

28. Проте, такі обставини не можуть ставитись у залежність з правом на належаний розмір пенсійного забезпечення з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, визначених у статті 43 Закону №2262-ХІІ. […]

32. У свою чергу рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, в адміністративній справі №826/12704/18, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови №103.

33. Колегія суддів зазначає, що у справі, яка розглядається суди встановили, що перерахунок пенсії позивача 06.01.2022 був зумовлений набранням законної сили рішенням у справі №420/18380/21, яким, зокрема, було зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1, з 01.12.2019 на підставі довідки про грошове забезпечення від 26.05.2021 за №33/36-331, яка видана Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області", яка була сформована у зв`язку із набранням законної сили рішенням у справі №826/12704/18 про визнання протиправним та скасування пункту 3 Постанови №103. […]

36. До повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, натомість приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого (а не його складові) може змінюватись Кабінетом Міністрів України.

37. Верховний Суду зазначає, що частина третя статті 1-1 Закону №2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

38. Вказане свідчить про суперечність положень пункту 3 Постанови №103 нормам Закону № 2262-ХІІ, про що також, було зазначено й у висновках судів, які розглядали справу №826/12704/18, наслідком чого було ухвалення рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, про визнання протиправним та скасування пункту 3 Постанови №103. […]

42. З урахуванням наведеного, оскільки зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови №988, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, визначеного у статті 43 Закону №2262-ХІІ та в повному розмірі.

43. У свою чергу, з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову №713, пунктом 1 якої установив з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону №2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн., яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 грн., щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.

44. Відповідно до пояснювальної записки до проекту Постанови №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії. […]

Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн.

45. Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн. виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

46. Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної Постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсі, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 Постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

47. У зв`язку із чим колегія суддів не може погодитись із висновком суду апеляційної інстанції про те, що проведений на виконання судового рішення по справі №420/18380/21 перерахунок пенсії позивача відбувся не з метою відновлення порушеного права позивача, а фактично внаслідок зміни правового врегулювання спірних правовідносин після набрання законної сили рішенням суду по справі №826/12704/18 у 2019 році, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення.

48. Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ 06.01.2022 на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн. відповідно до Постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови №713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

49. Отже, висновок суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, тому його постанова підлягає скасуванню".

З огляду на викладену судом вище цитату з постанови, Верховний Суд, здійснюючи тлумачення абзацу третього пункту 1 Постанови №713, фактично виснував, що окрім наведеного безпосередньо в тексті цієї норми винятку ["крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24 березня 2022 р. №2146-IX "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо пенсій в разі втрати годувальника"], існує ще один вид перерахунку пенсії, який проводиться після 01.03.2018 та збільшує її розмір, проте не призводить до припинення виплати 2 000,00 гривень доплати до пенсії на підставі пункту 1 Постанови №713, а саме: "перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, оскільки такий не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії".

Для суду першої інстанції є обов`язковим такий спосіб тлумачення, що має наслідком висновок щодо застосування норми права, наведений в пункті 46 постанови Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №420/2473/22. Коментовані Верховним Судом міркування дозволяють зробити особливий за змістом висновок, зважаючи на те, що досліджений касаційним судом перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду: був проведений з 01.12.2019 (після 01.03.2018); з використанням відомостей про грошове забезпечення за прирівняною посадою станом на листопад 2019 року; грошове забезпечення станом на листопад 2019 було істотно більшим за розмір грошового забезпечення заявника станом на січень 2016, з якого з 01.03.2018 було визначено розмір його пенсії на підставі пункту 3 Постанови №103.

Разом з тим, описаний вище правовий висновок Верховного Суду, продубльовано в хронологічно пізніше прийнятих постановах Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №600/870/22-а, від 04.04.2023 у справі №380/25987/21, від 18.04.2023 у справі №560/6528/22, від 26.04.2023 у справі №160/14146/22, від 26.04.2023 у справі №380/14122/22, від 26.04.2023 у справі №380/4510/22, від 26.04.2023 у справі №140/10795/21, від 01.05.2023 у справі №300/2963/22, від 17.05.2023 у справі №620/5518/22, від 24.05.2023 у справі №400/2732/22, від 26.09.2023 у справі №320/3106/22 і від 04.10.2023 у справі №240/12474/22, а тому такий підхід до правозастосування, за вказаних обставин, суд визнає усталеним.

Аналогічного висновку стосовно віднесення даної категорії справ до справ незначної складності дійшов Верховний Суд в ухвалах від 29.09.2023 у справі №300/1540/23, від 21.06.2023 у справі №560/338/22, від 15.06.2023 у справі №560/6737/22, від 08.06.2023 у справі №560/114/23, від 02.06.2023 у справі №560/309/23, від 31.05.2023 у справі №560/516/23, від 17.05.2023 у справі №580/6405/22, від 10.05.2023 у справі №300/5109/22, від 08.05.2023 у справах №300/114/23 і №300/2762/22, 04.05.2023 у справі №580/5109/22, від 08.05.2023 у справах №260/5177/22 і №300/114/23.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, оскільки останній як найвищий суд у системі судоустрою України, поряд з іншим, забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Тому, керуючись наведеними нормами процесуального закону, суд повинен застосувати норми абзацу третього пункту 1 Постанови №713 відповідно до вказаного висновку Верховного Суду.

Отже, відповідач протиправно припинив нарахування та виплату позивачу з 01.06.2024 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 гривень, установленої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 за №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Відтак, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених протиправними діями ГУ ПФУ в області прав позивача є спонукання (зобов`язання) відповідача відновити нарахування та виплату з 01.06.2024 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 гривень на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 за №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Вирішуючи вимоги позивача в частині здійснення перерахунку пенсії "з 01.06.2024 з обмеження її максимальним розміром", суд керується наступними аргументами.

За приписами частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (в редакції чинній на момент первинного перерахунку пенсії 01.03.2018) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, здійсненої на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

У даній справі не є спірними обставини із перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки за №ВСЗ/2482 від 30.09.2022, розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , визначеного у такій довідці, а також виконання рішення суду у справі №320/8848/23, в тому числі в силу вимог частини 4 статті 78 КАС України.

Спірним є застосування Управлінням положень частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", якими, як вважає відповідач, з 2011 року введено обмеження фактичної виплати пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Так, законами України, якими затверджено державний бюджет України на 2021, 2022 і 2023 роки визначено наступні розміри прожиткових мінімумів, встановлені для осіб, які втратили працездатність: з 01.07.2021 1 854,00 гривень, з 01.12.2021 1 934,00 гривень, з 01.01.2022 1 934,00 гривень, з 01.07.2022 2 027,00 гривень, з 01.12.2022 2 093,00 гривень, з 01.01.2023 2 093,00 гривень, з 01.01.2024 2 361,00 гривень.

Отже, обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність ("максимальний розмір пенсії"), розрахунково складає з 01.07.2020 18 540,00 гривень, з 01.12.2021 19 340,00 гривень, з 01.01.2022 19 340,00 гривень, а з 01.07.2022 22 027,00 гривень, з 01.12.2022 20 930,00 гривень, з 01.01.2023 20 930,00 гривень, з 01.01.2024 23 610,00 гривень.

Станом на день виникнення спірних правовідносин такий розмір становить 20 930,00 гривень, а розгляді справи по суті 23 610,00 гривень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог (частина 2 статті 9 КАС України).

Відтак, в досліджуваному випадку, виходячи із змісту сформованих і заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, недотриманням прав позивача зі сторони відповідача є не нарахування і не виплата з 01.06.2024 пенсії без обмеження її максимальним розміром із грошового забезпечення визначеного станом на 05.03.2019.

Як свідчать матеріали справи мало місце обмеження пенсії позивача, так як відбулося виконання відповідачем рішення суду від 05.03.2024 у справі №320/8848/23, у зв`язку із чим загально нарахований розмір пенсії з 01.06.2024, в тому числі за період з 01.04.2019, склав 24 654,33 гривень, а фактична виплата становила 23 610,0 гривень (а.с.33).

На виконання вказаного рішення суду Управління здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 із 70% грошового забезпечення в сумі 27 135,75 гривень, що враховується для перерахунку пенсії згідно довідки за №ВСЗ/2482 від 30.09.2022, проте в той же час обмежило її виплату максимальним розміром (а.с.33).

Матеріали пенсійної справи свідчать, що в подальшому (а.с.37, 38) відповідач, на виконання рішення суду від 05.03.2024 у справі №320/8848/23 і з 01.08.2024 здійснював перерахунок пенсії позивача із нарахуванням відповідної індексації за 2022, 2023, 2024 роки, однак загальний підсумок нарахованого розміру пенсії:

- з 01.06.2024 становив 24 654,33 гривень, а фактична виплата склала 23 610,00 гривень;

- з 01.08.2024 становив 24 654,33 гривень, а фактична виплата склала 23 610,00 гривень відповідно.

Відтак суд констатує, що за цей період з 01.04.2019, в тому числі з 01.06.2026 як визначає ОСОБА_1 в позовній заяві, виходячи як із матеріалів пенсійної справи так і матеріалів адміністративної справи, мало місце порушення права позивача в частині виплати йому пенсії з її обмеження максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, що підтверджено Управлінням пенсійного фонду в листах від 22.08.2024, від 04.10.2024 та відповідними протоколами у пенсійній справі (а.с.30-31, 37-38).

Попри вказане, виходячи із змісту адміністративного позову, судовому захисту і вирішенню позовних вимог підлягає період з 01.06.2024, так як за цей період дійсно мало місце наявність незахищеного порушеного права позивача.

Звертаючись до правового регулювання спірних правовідносин, на застосування яких наполягає відповідач, безпосередній зміст частини 7 статті 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 за №911-VIII чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016) свідчить, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 за №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону №2262-XII втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згодом, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 за №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону № 2262-XII слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом №1774-VІІІ до частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Така правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 17.05.2021 у справі №343/870/17, від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 21.12.2021 у справі №120/3552/21-а і від 26.01.2022 у справі №569/2950/17.

Що стосується доводів пенсійного органу про те, що останній правомірно здійснює виплату позивачу пенсії з обмеженням її максимальним розміром, оскільки таке обмеження передбачене статтею 2 Закону №3668-VI, яка є чинною і неконституційною не визнавалася, то суд зазначає таке.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом №3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Цим Законом №3668-VI, внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 за №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

Водночас положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин (з 01.03.2022) наявна колізія між Законом №2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 за №7-рп/2016, та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, яка ухвалена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 27.01.2022 у справі №240/7087/20 і від 18.05.2022 у справі №380/12337/20, від 29.06.2022 у справі №640/19118/18 і від 11.07.2022 у справі №620/613/21.

В контексті спірних правовідносин суд також враховує те, що рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 за №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21):

- визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року;

- приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- Верховній Раді України привести нормативне регулювання щодо забезпечення соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Таким чином, пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 за №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) зобов`язано Верховну Раді України привести нормативне регулювання у певну відповідність, а тому до приведення законодавства у відповідність із Конституцією України та Рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 Управління не наділене правом застосовувати висновки щодо того чи є той чи інший пенсіонер тим "хто перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року".

Разом з тим, станом на день ухвалення рішення у даній справі (21.01.2025), Верховна Рада України ще не виконала пункт 3 рішення рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 за №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21).

Зрештою, спірні приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України 12.10.2022 Рішення №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021.

На час подання позову (25.11.2024) і вирішення даного спору (21.01.2025) визначений Конституційним Судом України строк вже минув.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин у справі, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приймаючи рішення у даній справі та вирішуючи по суті позовні вимоги за обраним способом захисту порушеного права, суд зважає на такі власні аргументи.

З 01.06.2024, так і з 01.08.2024 при перерахунку пенсії позивача нарахована як індексація за 2023 і 2024 роки так і усі інші надбавки та доплати (а.с.33, 34). Зміст такого протоколу не містить відомостей, що саме не виплачується в повному обсязі чи виплачується частково, в тому числі чи обмежено виплату саме в частині індексації за відповідний рік.

Відтак, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених протиправними діями ГУ ПФУ в Івано-Франківській області прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років за період з 01.06.2024 згідно відомостей довідки №ВСЗ/2482 від 30.09.2022 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 70% від грошового забезпечення, в тому числі із урахуванням індексації, відповідно до статті 63 Закону №2262-XII, без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, враховуючи при цьому раніше виплачені суми пенсії.

Підсумовуючи свої попередні висновки, суд вважає, що дана частина позовних вимог належить задовольнити повністю з урахуванням висновків, сформованих нижче по тексту.

Зокрема, суд вважає за необхідне звернути увагу учасників справи на те, що статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 за №4059-ІХ (надалі по тексту також Закон №4059-ІХ) установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року №379/95-ВР "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України 03.01.2025 прийнято постанову №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" (надалі по тексту також Постанова №1).

Пунктом 1 коментованої постанови Уряду України установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення - до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10, 11, 13, 17, 21 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11, 13, 17, 21 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5, 0,4, 0,3, 0,2 і 0,1 відповідно.

Ця постанова набирає чинності з дня опублікування та застосовується з 1 січня 2025 року.

Суд звертає увагу, що на дату вирішення по суті позовних вимог Постанова №1 як і стаття 46 Закон №4059-ІХ є чинними, не зміненими, а їх правова дія не обмежена жодним чином.

У зв`язку із введенням в державі воєнного стану та зважаючи на те, що в статті 46 Закон №4059-ІХ обмеження введено в абсолютній більшості осіб, яким призначено пенсії, що не дає підстави для кваліфікації такого тимчасового обмеження за ознаками дискримінації окремих категорій громадян, то у суду відсутні підстави для застосування частин 2 і 3 статті 7 КАС України.

Так як вказані вище нормативні зміни регулювання спірних правовідносини введені в дію, починаючи з 01.01.2025, то відсутні підстави для обмеження максимальним розміром пенсій, призначених за Законом №796-XII, до 31.12.2024 включно.

При вирішенні справи суд також керується частиною 3 статті 3 КАС України, за змістом якої провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Незважаючи на те, що у спірних правовідносинах, на час протиправного обмеження виплати нарахованої пенсії до 31.12.2024, відповідач не керувався і не міг керуватися Постанова №1 як і стаття 46 Закон №4059-ІХ, втім в силу частини 3 статті 3 КАС України суд зобов`язаний врахувати коментовані нормативно-правові акти.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позову за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду з трьома позовними вимогами немайнового характеру в розмірі 3 633,60 гривень, згідно квитанції за № від 26.08.2024, № від 01.10.2024 та за №, якою ОСОБА_1 сплату судового збору (а.с.41, 42, 50).

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т АН О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.06.2024 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 гривень, установленої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 за №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.06.2024 щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2 000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2024 десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, при здійсненні на підставі відомостей довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.09.2022 за №ВСЗ/2482 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII, в тому числі із урахуванням індексації такої пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.06.2024 по 31.12.2024, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 70% сум грошового забезпечення, яке зазначене в довідці про розмір грошового забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.09.2022 за №ВСЗ/2482, в тому числі із урахуванням нарахованої індексації, без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, зважаючи на раніше проведені виплати.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2025 з урахуванням статті 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 за №4059-ІХ, постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 за №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", зважаючи на раніше проведені виплати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018.

Суддя Чуприна О.В.