Справа № 333/7506/24
Суддя: Тучков С. С.
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/7506/24
Провадження № 2-а/333/9/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, адміністративну справу №333/7506/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №538 від 20.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень, провадження по справі закрити. Позов обґрунтований тим, що 20.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №538 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, у зв`язку з тим, що 26.07.2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 08-00 годину 27.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення призначення на особливий період, яку ОСОБА_1 отримав, про що свідчить його підпис у розписці, проте у визначений у повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про причини неявки не повідомив; своїми діями порушив обов`язок громадян з`являтися за викликом територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для визначення їх призначення на особливий період, встановлений ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказану постанову позивач вважає протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки він перебуває на військовому обліку, від явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 не ухиляється, на цей час проходить військово-лікарняну комісію, законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію він не порушував. Під час вручення повістки позивач пояснив представникам ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в нього переломи обох ніг, йому важко пересуватися, він обліковується за місцем своєї реєстрації в ІНФОРМАЦІЯ_4 , де в 2023 році проходив військово-лікарняну комісію і в нього є довідка про це, а також, що його вже викликали в ІНФОРМАЦІЯ_5 на 24.08.2024 року для проходження ВЛК. 27.07.2024 року внаслідок погіршення стану здоров`я в ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач не з`явився. 29.07.2024 року він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де обліковується. Там йому було надано направлення на ВЛК №3520 від 29.07.2024 року, яку він зараз і проходить. 08.08.2024 року ОСОБА_1 викликали в ІНФОРМАЦІЯ_6 , де працівник ІНФОРМАЦІЯ_7 склала на нього протокол за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Вказаний протокол складено не уповноваженою особою. Мета виклику в повістці зазначена не була. В оскаржуваній постанові зазначено про порушення обов`язку з`являтися за викликом лише для визначення призначення на особливий період. Крім того, у ст. 255 КУпАП посадові особи ТЦК та СП не зазначені як особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, в тому числі за ст.210-1 КУпАП.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10.10.2024 року відкрито провадження по адміністративній справі, постановлено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

24.10.2024 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 не надав. Відповідно до абз.6 п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). Постанова винесена правомірно та з дотримання вимог чинного законодавства.

Позивач та його представник, будучи повідомленими судом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав через канцелярію заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача, будучи повідомленим судом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Скористався своїм правом на надання відзиву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №538 від 20.08.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 гривень (а.с.8).

За змістом оскаржуваної постанови 26.07.2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 08-00 годину 27.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення призначення на особливий період, яку ОСОБА_1 отримав, про що свідчить його підпис у розписці, проте у визначений у повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про причини неявки не повідомив. Своїми діями ОСОБА_1 порушив обов`язок громадян з`являтися за викликом територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для визначення їх призначення на особливий період, встановлений ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Із документів, наданих сторонами судом встановлено, що згідно з даними в інформаційно-комунікаційній системі Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» встановлено, що ОСОБА_1 прив`язаний до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.210-1 КУпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» оголошено про проведення часткової мобілізації.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

З аналізу вищезазначених норм вбачається обов`язок громадян з`явитися, зокрема, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Невиконання такого обов`язку в особливий період тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 210-1 КпАП України.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст.235 КУпАП).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки вправі розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення через свого керівника. При цьому відповідними повноваженнями, як свідчить аналіз Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154, наділені не лише територіальні центри комплектування та соціальної підтримки із статусом юридичної особи, а й їх відокремлені підрозділи попри відсутність у них статусу юридичної особи.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З урахуванням наведеного, відсутність у ІНФОРМАЦІЯ_1 статусу юридичної особи не виключає його можливість бути відповідачем в адміністративному суді, де він виступає як суб`єкт владних повноважень, чиє рішення за правилами ст. 286 КАС України є предметом оскарження.

За правилами ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Позивач в позовній заяві фактично не заперечував того факту, що 26.07.2024 року він отримав повістку про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 08-00 годину 27.07.2024 року, а також того, що він не з`явився за даним викликом, не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Будь-яких документів відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій, які б підтвердили поважність причин його неприбуття у строк, визначений у повістці, 27.07.2024 року, зокрема, погіршення стану здоров`я, позивачем і його представником ані до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ані до суду надано не було. Навпаки позивач зазначає, що 29.07.2024 року з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Доводи позивача, що він 29.07.2024 року з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де обліковується і там йому було надано направлення на ВЛК №3520 від 29.07.2024 року, не звільняє його від обов`язку з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ним була отримана повістка про виклик саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 діяв правомірно, врахувавши всі обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 , отримавши повістку про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_1 не прибув за викликом, чим порушив обов`язок громадян, встановлений Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, за наслідками чого виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Оспорювана постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки, стягнення накладено в межах санкції статті та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, і підстав для її скасування не вбачає, обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи.

Керуючись Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Постанову у справі про адміністративне правопорушення №538 від 20.08.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 17 січня 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков