Справа № 420/31381/24
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в якому позивач просить суд стягнути з Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді з 01 червня 2024 року по 05 вересня 2024 року включно у сумі 32337,54 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач порушив трудові права ОСОБА_1 , оскільки незаконно не сплатив середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді за період часу з 01 червня 2024 року по 05 вересня 2024 року включно у розмірі 32337,54 грн.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 11.10.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі ст. 262 КАС України у межах строків, визначених ст. 258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Суд зазначає, що відповідачем до суду не подано відзиву на адміністративний позов.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року у справі №815/6667/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Вказаною постановою визнано протиправним та скасовано розпорядження Затоківського селищного голови №68-к від 07 грудня 2017 року «Про припинення повноважень в.о. керуючого справами виконавчого комітету Затоківської селищної ради»; визнано протиправним та скасовано рішення тимчасової дисциплінарної комісії від 13 грудня 2017 року «Про накладання дисциплінарного стягнення на виконуючого обов`язки керуючого справами виконавчого комітету Затоківської селищної ради»; визнано протиправним та скасовано розпорядження Затоківського селищного голови №71-к від 13 грудня 2017 року «Про звільнення виконуючого обов`язки керуючого справами виконавчого комітету Затоківської селищної ради ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на службі в Затоківській селищній раді Білгород-Дністровської міської ради Одеської області на посаді виконуючого обов`язки керуючого справами виконавчого комітету з 15 грудня 2017 року; стягнуто із Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 грудня 2017 року по 19 червня 2018 року в сумі 58582,50 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят дві гривні 50 копійок) грн. з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків та зборів; в задоволенні решти позовних вимог відмолено.

В частині поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 10076,16 грн. вказане рішення допущено до негайного виконання.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року по справі №420/2701/20, яке набрало законної сили 20.01.2021 року, та в якому предметом спору була правомірність дій Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області щодо закінчення виконавчого провадження ВП №56852779 по примусовому виконанню виконавчого листа №815/6667/17 від 01.10.2018 року виданого 05.07.2018 року Одеським окружним адміністративним судом та зобов`язання його відновити вказане провадження, судом встановлено, що позивач не був поновлений на посаді, з якої звільнений, а тому рішення суду не виконано.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року, яке набрало законної сили 23.06.2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради щодо несплати на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10 вересня 2018 року по 26 листопада 2020 року включно у сумі 260574,96 гривень. Зобов`язано Кароліно-Бугазьку сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області сплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 вересня 2018 року по 26 листопада 2020 року включно у сумі 260574,96 гривень (двісті шістдесят тисяч п`ятсот сімдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок), з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків та зборів. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Також судом встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.05.2020 року №623-р затверджений перспективний план формування територій громад Одеської області, відповідно до якого Затоківська територіальна громада увійшла до складу Кароліно-Бугазької територіальної громади.

Рішенням №10-VIII другої сесії VIІІ скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 27.11.2020 року вирішено змінити найменування юридичної особи - Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області () на Кароліно-Бугазьку сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області ().

27.11.2020 року рішенням №11-VIII другої сесії VIII скликання Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області почато процедуру реорганізації Затоківської селищної ради () шляхом приєднання до Кароліно-Бугазької сільської ради. У пункті 2 вказаного рішення зазначено, що Кароліно-Бугазіка сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Затоківської селищної ради.

Вважаючи що рішення по справі №815/6667/17 не виконано в частині поновлення на службі в Затоківській селищній раді Білгород-Дністровської міської ради Одеської області на посаді виконуючого обов`язки керуючого справами виконавчого комітету з 15 грудня 2017 року, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 року у справі №420/21852/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про стягнення середнього заробітку задоволено частково.

Визнано протиправними дії Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради щодо несплати на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2022 року по 31 серпня 2023 року включно у сумі 193087, 92 грн.

Зобов`язано Кароліно-Бугазьку сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області сплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2022 року по 31 серпня 2023 року включно у сумі 193087, 92 грн. з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків та зборів.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024 року апеляційну скаргу Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року змінено.

Доповнено мотивувальну частину рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року обставинами встановленими судом апеляційної інстанції щодо судового контролю та примусового виконання рішення суду у справі № 815/6667/17.

Виключено абзац другий резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року.

В абзаці третьому резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року визначено, що на користь ОСОБА_1 підлягає виплаті середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді замість середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року залишено без змін.

09 жовтня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява старшого державного виконавця Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій заявник просив суд встановити чи змінити спосіб і порядок виконання виконавчого листа № 420/21852/23, виданого 28.05.2024 Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Кароліно-Бугазьку сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області сплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді на стягнення за рахунок коштів Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді у сумі 193087,92 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року в задоволенні заяви старшого державного виконавця Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання виконавчого листа №420/21852/23 відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким заяву старшого державного виконавця Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення виконання виконавчого листа № 420/21852/23 задоволено частково.

Встановлено спосіб виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року по справі № 420/21852/23 в частині зобов`язання Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області сплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді.

Стягнуто з Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді у сумі 193087,92 грн., з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків та зборів.

Розпорядженням голови Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №38-к від 06.09.2024 року «Про поновлення на службі ОСОБА_1 » позивача поновлено на службі в Затоківській селищній раді Білгород-Дністровської міської ради на посаді виконуючого обов`язки керуючого справами виконавчого комітету з 15.12.2017 року.

Позивач вважає, що відповідач лише 06.09.2024 року виконав рішення суду щодо поновлення позивача на посаді, що свідчить про затримку виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника та зумовлює наявність права на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення з 01.06.2024 року по 05.09.2024 року, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 3 Кодексу законів про працю України передбачає, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до 236 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

За статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до частини восьмої статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно зі статтею 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Суд зауважує, що Верховний Суд уже неодноразово викладав висновки щодо застосування статті 236 КЗпП України стосовно виконання рішення суду про поновлення на роботі/посаді, яке допущене до негайного виконання.

Так, зокрема у постанові від 21 жовтня 2021 року у справі № 640/19103/19 Верховний Суд з цього приводу зазначив, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості та підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його проголошення у судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист прав та інтересів громадян і держави.

Належним виконанням рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання роботодавцем (власником або уповноваженим ним органом) про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Верховний Суд підкреслив, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Водночас така відповідальність не поставлена в залежність від дій чи ініціативи працівника.

Як зауважив Верховний Суд у справі № 640/19103/19 відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП України, згідно з якою виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникла у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно із фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Верховний Суд наголосив, що наведені приписи КЗпП України не містять застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткових дій, які б вказували на його бажання поновитися на роботі.

У підсумку суд касаційної інстанції у справі № 640/19103/19 констатував, що для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду потрібно встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Ця правова позиція щодо застосування приписів статті 236 КЗпП України неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16 лютого 2018 року у справі №807/2713/13-а, від 27 червня 2019 року у справі №821/1678/16, від 31 липня 2019 року у справі №813/593/17, від 25 вересня 2019 року у справі №813/4668/16, від 27 листопада 2019 року у справі №802/1183/16-а, від 19 грудня 2019 року у справі № 2а-7683/12/1370, від 05 лютого 2020 року у справі №815/1676/18, від 05 березня 2020 року у справі №280/360/19, від 26 листопада 2020 року у справі №500/2501/19, від 19 квітня 2021 року у справі №826/11861/17, від 24 червня 2021 року у справі №640/15058/19, від 20 липня 2021 року у справі №826/3465/18, від 21 жовтня 2021 року у справі №280/5260/19, від 27 січня 2022 року у справі №580/5185/20, від 09 листопада 2022 року у справі № 460/600/22 та від 23 березня 2023 року у справі №420/8539/21 тощо.

Окрім того, суд звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 09 листопада 2022 року у справі № 460/600/22, який, урахувавши раніше висловлену Верховним Судом правову позицію щодо застосування статті 236 КЗпП України, зазначив, що приписи частини восьмої статті 235 КЗпП України і приписи пункту 3 частини першої статті 371 КАС України достатньо чітко і однозначно встановлюють, що рішення про поновлення на роботі/посаді підлягають негайному виконанню й цей імператив адресований передовсім роботодавцю.

Невчинення позивачем як працівником дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо його поновлення на посаді (неподання заяви про поновлення чи незвернення до органу державної виконавчої служби) ніяким чином не впливає на обов`язок роботодавця самостійно виконати рішення суду, допущеного до негайного виконання, яке покладає на нього зобов`язання щодо поновлення працівника на посаді.

Відтак, існування зазначеного судового рішення породжувало у відповідача обов`язок щодо поновлення позивача на вказаній посаді, який мав бути здійснений шляхом видання відповідного наказу негайно після його проголошення.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, на виконання судового рішення про поновлення на посаді Розпорядженням голови Кароліно-Бугазської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №38-к від 06.09.2024 року «Про поновлення на службі ОСОБА_1 » позивача поновлено на службі в Затоківській селищній раді Білгород-Дністровської міської ради на посаді виконуючого обов`язки керуючого справами виконавчого комітету з 15.12.2017 року, тобто більше ніж через 6 років після винесення рішення, що підлягало негайному виконанню.

Суд зазначає, що спірним у даній справі є питання щодо виплати середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у справі №420/21852/23.

Враховуючи наведені вище правові положення, а також беручи до уваги те, що рішення від 29.11.2023 року у справі №420/21852/23 (змінене постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024 року, виконавчий лист видано 28.05.2024 року) фактично виконано відповідачем 06.09.2024 року, суд дійшов висновку про затримку з боку відповідача виконання цього рішення, а відтак і про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час такої затримки, з 01.06.2024 року по 05.09.2024 року (день, що передував виданню наказу про поновлення на посаді).

Щодо суми середнього заробітку, нарахованої позивачем за період з 01.06.2024 року по 05.09.2024 року у розмірі 32337,54 грн., суд зазначає наступне.

З позовної заяви суд вбачає, що позивач просить стягнути середній заробіток за затримку виконання рішення суду у розмірі 32337,54 грн. При цьому в позовній заяві позивач зазначив, що період затримки виконання рішення суду становить 69 робочих днів (з 01.06.2024 року по 05.09.2024 року), а отже середній заробіток за час затримки виконання рішення суду становить 32337,54 (468,66 грн. (середньоденна заробітна плата * 69 робочих днів затримки).

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08.02.1995 року № 100 (далі по тексту - Порядок №100) цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду.

За змістом абзацу 4 пункту 2 Порядку №100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку № 100 визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача слід обраховувати, виходячи з розрахунку робочих днів.

Судом встановлено, що затримка виконання рішення суду становить 69 робочих днів.

В свою чергу з матеріалів справи суд вбачає, що рішенням у справ № 815/6667/17 встановлений розмір середньоденної заробітної плати позивача в сумі 468,66 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому при розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 01.06.2024 року по 05.09.2024 року, суд виходить із середньоденної заробітної плати у розмірі 468,66 грн.

Таким чином середній заробіток за час затримки виконання рішення суду становить 468,66 грн. (середньоденна заробітна плата позивача) * 69 робочих днів (час затримки виконання рішення суду з 01.06.2024 року по 05.09.2024 року (включно)) = 32337,54 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Частиною 1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п. 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v.» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Приморська, 1, с. Кароліно-Бугаз, Білгород-Дністровський р-н., Одеська обл., 67844, Код ) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді задовольнити.

Стягнути з Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Приморська, 1, с. Кароліно-Бугаз, Білгород-Дністровський р-н., Одеська обл., 67844, Код ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді з 01 червня 2024 року по 05 вересня 2024 року включно у сумі 32337,54 грн. (тридцять дві тисячі триста тридцять сім гривень, п`ятдесят чотири копійки).

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.