Справа № 420/9271/24
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/9271/24

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

27.05.2024 року;

Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у нездійсненні службового розслідування на підставі рапорту позивача від 03.08.2023, реєстр. від 14.08.2023 за №3360;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування на підставі рапорту позивача від 03.08.2023, реєстр. від 14.08.2023 за №3360, та видати довідку, затверджену відповідно до додатку №5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 25.05.2022 призваний на військову службу за мобілізацією та зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 , з 15.08.2023 позивач виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Разом з цим, 05.04.2023, перебуваючи на чергуванні в населеному пункті Часів Яр Донецької області при виконанні бойового завдання (евакуація поранених військової частини НОМЕР_1 ), позивач потрапив під артобстріл на маршруті слідування, внаслідок чого отримав мінно-вибухову травму, що призвела до закритої черепно-мозкової травми.

Позивач зазначає, що отримані ним під час проходження військової служби травми безпосередньо пов`язані із захистом Батьківщини, однак в порушення вимог пункту 260 Статуту внутрішньої служби в Збройних Силах України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, відповідач не провів службове розслідування з метою з`ясування обставин заподіяння військовослужбовцю поранення, травми чи контузії у зв`язку із захистом Батьківщини та не видав відповідну Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) згідно №5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, визначає Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України №332 від 27 жовтня 2021 року. Однак, положення Інструкції №332 не поширюються на військовослужбовців, які отримали травму внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій та такі травми не підлягають обліку як нещасні випадки. Також, відсутні правові підстави для призначення та проведення службового розслідування відповідно до вимог Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371, оскільки призначення та проведення службового розслідування здійснюється у разі настання нещасного випадку з військовослужбовцем, в діях або бездіяльності якого вбачається вчинення правопорушень, внаслідок або за сприяння яких стався нещасний випадок.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в оскаржуваних діях відповідача ознак протиправності щодо відмови у проведенні службового розслідування стосовно травми позивача, отриманої в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області, під час виконання обов`язків військової служби та участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації, та складання довідки про обставини поранення (травми, контузії, каліцтва) або акту про нещасний випадок.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про покладення на відповідача обов`язку з видачі довідки відповідно до додатку №5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402. Апелянт просить в цій частині задовольнити позовні вимоги, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції у спірних правовідносинах неправильно застосовано норми матеріального права. Зокрема, судом першої інстанції помилково не враховано, що відповідно до приписів пункту 260 Статуту внутрішньої служби в Збройних Силах України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, та пункту 6.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, відповідач не видав на ім`я позивача Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) з направленням до закладу охорони здоров`я.

Отже, встановивши обставину, з якою нормативно-правове регулювання спірних правовідносин пов`язувало виникнення у відповідача обов`язку зі складання довідки за формою №5 та її подальше направлення до відповідних установ, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку з видачі цієї довідки апелянту.

У відзиві Військова частина НОМЕР_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечуючи проти обґрунтованості доводів та вимог апелянта, відповідач зазначає, що в порушення приписів пункту 254 Статуту внутрішньої служби в Збройних Силах України військовослужбовець не виконав свій обов`язок та негайно після настання відповідного захворювання, якщо такі обставини мали місце, безпосередньому начальникові не повідомляв. Додає, що у разі реального отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок потрапляння під ворожий обстріл чи виникнення проблем із здоров`ям за інших причин, будь-яке його звернення мало б наслідки у виді документальної фіксації звернення відповідними службами частини.

У додаткових поясненнях ОСОБА_1 підтримує свою правову позицію.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.05.2022 №8 солдата ОСОБА_1 , призваного на військову службу осіб рядового складу під час проведення загальної мобілізації в особливий період, призначено на посаду механіка-водія медичного пункту та з 25.05.2022 зараховано до списків особового складу частини.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.03.2023 №71, солдат ОСОБА_1 , механік-водій медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , прибув до складу та сил, які залучаються та приймають безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) у складі оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у Донецькій області, з метою виконання службових (бойових, спеціальних) завдань. Підстава: бойове розпорядження командира Окремої президентської бригади від 09.03.2023 №1333дск; бойове розпорядження командира НОМЕР_2 окремого батальйону спеціального призначення від 09.03.2023 №38дск.

30.04.2023 за №824/3004 військовою частиною НОМЕР_1 оформлено направлення солдата ОСОБА_1 на госпіталізацію в неврологічне відділення.

23.05.2023 за №685/2305 військовою частиною НОМЕР_1 оформлено направлення солдата ОСОБА_1 на ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби.

Згідно Довідки військово-лікарської комісії від 08.06.2023 за №10682 (Додаток 4 до Положення 402) солдат ОСОБА_1 обмежено придатний до військової служби. У Довідці вчинено запис Травма, так, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про травму не надана).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.08.2023 №227 солдата ОСОБА_1 , механіка-водія медичного пункту, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) №135 від 28.07.2023 солдатом резерву 34 запасної роти військової частини НОМЕР_3 , визначено таким, що справи та посаду здав та вибув до нового місця служби. З 15.08.2023 виключено зі списків особового складу військової частини та з усіх видів забезпечення.

11.12.2023 військовою частиною НОМЕР_3 видано на ім`я позивача Довідку за №25867 про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. У довідці зазначено, що позивач в період з 12.03.2023 по 18.04.2023 дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в місті Бахмут Донецької області.

14.08.2023 за №3360 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 від позивача надійшов рапорт про проведення службового розслідування по випадку отримання ним МВТ, АКБ при виконанні бойового завдання в період з 12.03.2023 по 19.04.2023 в населеному пункті Донецької області. По закінченню розслідування позивач просив видати на його ім`я довідку Форми 5 (про обставини травми).

В обґрунтування вимог у рапорті позивач зазначив, що 05.04.2023, перебуваючи на чергуванні у населеному пункті Часі Яр Донецької області при виконанні бойового завдання (евакуація поранених), потрапив під артилерійський обстріл на маршруті слідування. Внаслідок чого, ймовірно, отримав МВТ, що призвела до ЗЧМТ.

За повідомленими у рапорті позивача обставинами військовою частиною НОМЕР_1 проведено службову перевірку. У ході службової перевірки заступником командира 2 артилерійської батареї з морально-психологічного забезпечення військової частини 21.02.2024 оформлено на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 доповідну записку, згідно якої пропонується службову перевірку вважати завершеною.

Так, згідно рапорту начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2023 та доповідної записки від 21.02.2024, за результатами перевірки журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 , книги обліку амбулаторних хворих та журналу реєстрації ф-100, про тримання травми, контузії тощо 05.04.2023 та в подальші дні солдат ОСОБА_1 безпосередніх командирів та начальників не повідомляв, за медичною допомогою не звертався. Ф-100 та довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) не можуть бути видані, оскільки такі дії вважатимуться підміною фактів.

Не погоджуючись, зокрема, із відмовою у видачі довідки, затвердженої форми відповідно до додатку №5 до Положення №402, посилаючись на неправомірність дій відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Пунктом 6.1. Положення №402 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) направлення на медичний огляд проводиться:

а) військовослужбовців строкової служби: командирами військових частин, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комісарами, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, а осіб, які перебувають на обстеженні та лікуванні у цивільному лікувально-профілактичному закладі психіатричного профілю, крім того, - головними лікарями цих закладів;

б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Пунктом 6.2 Положення №402 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено перелік документів, які подаються на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК. При цьому, на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, подається оригінал довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Згідно із пунктом 6.17 Положення №402 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво, захворювання) під час захисту держави, у ММО, у країнах, де ведуться бойові дії, здійснюється ВЛК тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі.

За правилами пункту 21.1 Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Відповідно до пункту 21.5 Положення №402 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби".

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.

г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 №63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

Зазначена постанова приймається також, коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях.

ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

Згідно пункту 21.7 Положення №402 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Пунктом 21.25 Положення №402 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що при вирішенні питання про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) штатна ВЛК може брати до уваги такі документи про причини та обставини поранення: службову та медичну характеристики, витяг з книги обліку хворих в амбулаторії при первинному зверненні по медичну допомогу, матеріали службового розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, довідку військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу, історію хвороби або витяг з неї, свідоцтво про хворобу, запис лікаря військової частини, лікаря військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу у медичній книжці військовослужбовця про первинне звернення по медичну допомогу, довідку архівної установи. У воєнний час постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення приймається на підставі картки передового району, а також документів, указаних у цьому пункті.

Разом з цим, відповідно до пунктів 254, 255 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

Амбулаторний прийом проводиться в медичному пункті військової частини лікарем (фельдшером) у години, встановлені розпорядком дня військової частини.

Військовослужбовці, які захворіли раптово або дістали травму, направляються до медичного пункту частини негайно, у будь-який час доби.

Згідно з пунктом 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).

У разі направлення на лікування поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі направлення, підписане командиром військової частини, медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.

Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).

У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до військового закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Міністерством оборони України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що підставою для звернення із цим позовом стало невірне, за твердженням позивача, формулювання у Довідці ВЛК причинного зв`язку травми, одержаної під час виконання військового обов`язку.

Виходячи з обставин цієї адміністративної справи, колегія суддів враховує, що позивач був направлений військовою частиною НОМЕР_1 на ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби.

У розділі направлення на ВЛК «попередній діагноз» не зазначалось про отримання позивачем травми, контузії, каліцтва в період проходження ним військової служби. Крім того, на момент оформлення Довідки ВЛК у розпорядженні військової частини були відсутні будь-які звернення позивача з приводу одержаної травми під час проходження військової служби.

З наведеного слідує, що формулювання у Довідці ВЛК, а саме вчинення запису Травма, так, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про травму не надана), не відбулось внаслідок протиправної бездіяльності чи неправомірних дій військової частини, адже така довідка (про обставини травми) відповідно до приписів пункту 6.7 видається на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби.

З огляду на те, що доводи про позивача про вчинення військовою частиною неправомірних дій/бездіяльності, які вплинули на правильність формулювання зв`язку одержаної травми із проходженням військової служби, не знайшли свого підтвердження, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість цих позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

У зв`язку із чим, відповідно до положень статті 316 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв