Справа № 320/12724/21
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року № 320/12724/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу у місті Києві за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (; 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка, буд. 10), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу підземної роботи згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для визначення розміру пенсії: 80% середньої заробітної плати шахтарям, відповідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», періоди роботи з 18 січня 1988 р. по 7 травня 1988 р.; 20 серпня 1991 р. по 31 грудня 1998 р. на посаді електрослюсаря підземного;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу зарахувавши до стажу підземної роботи згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 18 січня 1988 р. по 7 травня 1988 р.; 20 серпня 1991 р. по 31 грудня 1998 р. на посаді електрослюсаря підземного;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу, перерахунок пенсії у відповідності до порядку, встановленого статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", а саме з урахуванням 80% середньої заробітної плати шахтарям, починаючи з 1 червня 2021 р., з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з рішенням відповідача пенсія позивачу була призначена з 22.02.2019 на пільгових умовах за Списком N 1 та розрахована з урахуванням норм Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". В подальшому відповідачем прийняте рішення про перерахунок пенсії, було здійснено перерахунок пенсії позивача без урахування Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". У свою чергу, позивач вважає, що має право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Крім цього, позивач зазначає, що періоди його роботи з повним робочим днем в шахті з 18.01.1988 по 07.05.1988 та з 20.08.1991 по 31.12.1998 мають бути зараховані до його пільгового стажу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 відкрите провадження в адміністративній справі.

За результатом повторного автоматизованого розподілу справу № 320/12724/21 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року адміністративна справа № 320/12724/21 прийнята до провадження судді Панченко Н.Д.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення на електронну адресу копії ухвали про відкриття провадження у цій справі, підписану кваліфікованим електронним підписом головуючого судді, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 14.11.2023.

Відтак останнім днем на подання відзиву на позовну заяву було 29.11.2023.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.02.2019 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду у Київській області (Вишгородський р-н) (надалі - Відповідач) та отримував пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон України № 1058-IV) та з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської прані» (надалі - Закон України №345-VI) у розмірі 80% від заробітної плати, обрахованої згідно з ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Проте, як стверджує позивач, з травня 2021 року розмір пенсії позивача було зменшено з 14841,75 грн до 8675,55 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про надання пояснень щодо такого зменшення.

Листом №9126-13508/С-02/8-1000/21 від 18.08.2021 Відповідач надав відповідь, що «за матеріалами пенсійної справи стаж по Списку №1 (підземні роботи) зарахований за даними наявними в реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.01.1999 по 06.08.2003 та з 24.12.2008 по 30.09.2014, який становить 10 років 4 місяці 13 днів. Тому, доплата до пенсії згідно з ст. 8 ЗУ ««Про підвищення престижності шахтарської праці» переглянута та пенсійна справа приведена у відповідність.

06.08.2021 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та долучив до заяви оригінали довідок щодо трудового стажу для призначення пенсії через відсутність трудової книжки або записів у ній, видану «Шахта Комсомолець Донбасу» №03-3553 від 20.07.2021 за період роботи з 18.01.1988 по 07.05.1988; з 20.08.1991 по 12.09.1991; з 13.09.1991 по 19.09.1999; оригінал довідки-табелю виходів в шахту №03-3549 від 20.07.2021; копію наказу про результати атестації робочих місць від 14.09.1994 №1191к; копію наказу про доповнення до наказу №1191 к від 14.09.2021 №747 від 29.05.2013; копія наказу про результати атестації робочих місць №376 від 28.03.2000; копію наказу про атестацію робочих місць №1729 від 03.12.2010; копія наказу про атестацію робочих місць №586 від 02.12.2015.

Своїм Листом № 9780-14608/С-02/8-1000/21 від 03.09.2021 року Відповідач повідомив, що довідки, які були долучені належним чином не підтверджують пільговий стаж, тому він не може бути врахований при перерахунку пенсії.

Враховуючи вищевикладене, та той факт, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, на думку позивача, протиправно перераховано та зменшено розмір пенсії, без врахування статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% від заробітної плати, обрахованої згідно ст. 40 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон N 1058-IV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.93 Кабінет Міністрів України своєю постановою N 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок N 637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ "Загальні положення" Порядку N 637).

Пунктом 3 Порядку N 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку N 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.

Так, трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 містить, з-поміж інших, такі записи про періоди роботи позивача на шахті «Комсомолець Донбасу»:

- з 18.01.1988 року (згідно з наказом № 120/г від 28.01.1988) по 07.05.1988 рік (згідно з наказом № 470/к від 12.05.1988 року) на посаді електрослюсар підземний, четвертого розряду, з повним робочим днем під землею;

- з 20.08.1991 року (згідно наказу №1039/к від 22.08.1991) по 06.08.2003 рік (згідно з наказом №1215/к від 05.08.2003 року) на посаді електрослюсар підземний, четвертого розряду (з 15.03.1994 третього розряду, наказ №299/к від 15.03.1994), з повним робочим днем під землею.

Крім цього, «Шахтою «Комсомолець Донбасу» була видана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №03-3553 від 20.07.2021 за період роботи з 18.01.1988 по 07.05.1988; з 20.08.1991 по 12.09.1991; з 13.09.1991 по 19.09.1999; довідка-табель виходів в шахту №03-3549 від 20.07.2021; копію наказу про результати атестації робочих місць від 14.09.1994 №1191к; копію наказу про доповнення до наказу №1191 к від 14.09.2021 №747 від 29.05.2013; копія наказу про результати атестації робочих місць №376 від 28.03.2000; копію наказу про атестацію робочих місць №1729 від 03.12.2010; копія наказу про атестацію робочих місць №586 від 02.12.2015.

Надані довідки кореспондуються з даними, що є в трудовій книжці позивача, та містять уточнюючі відомості про періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видані довідки.

Як установив суд, згідно з рішенням про призначення пенсії, пенсія позивачу була призначена з 22.02.2019 та розрахована з урахуванням норм Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

При цьому, органами пенсійного фонду всі зазначені вище періоди роботи позивача були розраховані, у тому числі, за Списком 1.

З червня 2021 рішенням відповідача про перерахунок пенсії, було здійснено перерахунок пенсії позивача без урахування Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Згідно з розрахунком стажу позивача, здійсненого відповідачем у зв`язку з уточненням даних, і за результатами якого було прийнято рішення про перерахунок пенсії, частина стажу позивача зарахована за даними наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.01.1999 по 06.08.2003 та з 24.12.2008 по 30.09.2014, який становить 10 років 4 місяці 13 днів.

Інша частина відповідного стажу, яка не відображається в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, була виключена з розрахунку.

При цьому, незважаючи на наявні записи в трудовій книжці позивача та надані ним інші підтверджуючі документи відповідно до Порядку № 637, відповідач відмовив у зарахуванні пільгового стажу підземних робіт.

Позивач у позові вказує, що періоди його роботи з 18 січня 1988 р. по 7 травня 1988 р.; 20 серпня 1991 р. по 31 грудня 1998 р. мають бути зараховані до його пільгового стажу.

У свою чергу суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону N 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону N 1058-IV);

працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах (п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону N 1058-IV).

Право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону N 1058-IV мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, або працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

При цьому, суд враховує характер робіт, які виконував позивач у спірні періоди з 18 січня 1988 р. по 7 травня 1988 р.; 20 серпня 1991 р. по 31 грудня 1998 р., а саме гірничі роботи з повним робочим днем у шахті, тому вказані періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача згідно з постановою КМУ від 31 березня 1994 року N 202 "Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років" (), якою передбачено, що до наведених списків включені підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Також, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461 затверджений Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до зазначеного списку, працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах відносяться до професій, посад на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, період роботи позивача з 18 січня 1988 р. по 7 травня 1988 р.; 20 серпня 1991 р. по 31 грудня 1998 р. підлягає зарахуванню до його пільгового стажу за Списком №1.

Щодо перерахунку пенсії позивача з урахуванням вимог Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", суд зазначає про таке.

Визначення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів визначає Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" N 345-VI, прийнятий 02 вересня 2008 року.

Відповідно до статті 1 Закону N 345-VI, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV від 09.07.2003, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону N 345-VI визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Тобто, мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком N 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону N 345-VI така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність).

З огляду на викладене, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та встановлені пільги, належать лише працівники, зазначені у списку N 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Так сторонами не заперечується той факт, що ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком N 1.

Спірним у цій справі є питання щодо права позивача на розрахунок його пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

При цьому, статтю 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком N 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11.07.2019 N345/3954/16-а.

Як установив суд, стаж позивача за Списком N 1, розрахований відповідачем на дату призначення пенсії був достатнім для розрахунку пенсії позивача відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", яким передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

І лише в подальшому відповідний розмір пенсії був переглянутий у зв`язку з виключенням зі стажу, який дає право на пільгову пенсію, спірного періоду з 18 січня 1988 р. по 7 травня 1988 р.; 20 серпня 1991 р. по 31 грудня 1998 р.

За викладених обставин, суд вважає, що позивач має право на перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням положень Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Поряд з цим, згідно з позицією, яка сформована у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі N 676/1557/16-ц (провадження N 14-197цс19), у випадку встановлення судовим рішенням факту неналежного виконання органами Пенсійного фонду України своїх обов`язків щодо нарахування та виплати пенсії відповідний перерахунок здійснюється за весь попередній період, а не з часу набрання законної сили судовим рішенням (строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає).

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, відповідач має перерахувати пенсію позивачеві за весь попередній період, починаючи з часу її перерахунку, а саме з 01.06.2021.

Щодо вимоги адміністративного позову про зобов`язання відповідача здійснити позивачу, перерахунок пенсії у відповідності до порядку, встановленого статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", а саме з урахуванням 80% середньої заробітної плати шахтарям, починаючи з 1 червня 2021 р., з урахуванням проведених виплат, суд зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач у відповідь на заяву позивача про перерахунок пенсії вказав на відсутність правових підстав для такого перерахунку у зв`язку з незарахуванням стажу. Відтак, спору щодо застосування статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці, у цій справі, не існує, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити, як передчасної.

Аналогічний правовий висновок викладено у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі N 560/2120/20, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021.

Так, частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що ефективним захистом прав позивача у цій справі є: визнання протиправними дії відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу підземної роботи згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для визначення розміру пенсії відповідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», періоди роботи з 18 січня 1988 р. по 07 травня 1988 р.; 20 серпня 1991 р. по 31 грудня 1998 р.; та зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 01.06.2021 року перерахунок та виплату пенсії, зарахувавши до стажу підземної роботи згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 18 січня 1988 р. по 07 травня 1988 р.; 20 серпня 1991 р. по 31 грудня 1998 р. на посаді електрослюсаря підземного, з урахуванням проведених платежів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, позовні вимоги є таким, що підлягають задоволенню частково.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1816,00 грн.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, а також з огляду на часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1800,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (; 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка, буд. 10) щодо не зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) до стажу підземної роботи згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для визначення розміру пенсії відповідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», періоди роботи з 18 січня 1988 р. по 07 травня 1988 р.; 20 серпня 1991 р. по 31 грудня 1998 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (; 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка, буд. 10) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) з 01.06.2021 перерахунок та виплату пенсії, зарахувавши до стажу підземної роботи згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 18 січня 1988 р. по 07 травня 1988 р., з 20 серпня 1991 р. по 31 грудня 1998 р. на посаді електрослюсаря підземного, з урахуванням проведених платежів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1800,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (; 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка, буд. 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.01.2025.

Суддя Панченко Н.Д.