Справа № 199/349/25
Суддя: КОШЛЯ А. О.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/349/25
(2-а/199/57/25)
Рішення

Іменем України

21 січня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Кошлі А.О.,

за участі:

секретаря судового засідання Кахикало А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 2023 від 24.12.2024 року,-

в с т а н о в и в :

09.01.2025 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 2023 від 24.12.2024 року.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що постановою від 24.12.2024 року № 2023 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності вказано не прибуття за повісткою від 12.11.2024 року на 25.11.2024 року до ТЦК. Враховуючи те, що про наявність повістки дізнався від працівників поліції, так як вказано перебування в розшуку 18.12.2024 року прибув до ТЦК де було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення. З яким не погодився та 24.12.2024 року вручено оскаржувану постанову. Враховуючи те, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи при притягнення до адміністративної відповідальності, вважає постанову такою, що підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не прибув, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надав письмовий відзив на позов в якому зазначено, що оскаржувана постанова винесена правомірно. Позивач не прибув до ТЦК за повісткою на 25.11.2024 року для уточнення даних, повістка вважається врученою згідно п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого ПКМУ від 16.05.2024 року № 560. Протокол про адміністративне правопорушення складався за участі позивача, що підтверджується підписами про ознайомлення та повідомлення про дату розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. За результатами розгляду справи 24.12.2024 року винесено постанову про притягнення позивача до відповідальності. Оскільки вказані дії вчинено в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали адміністративної справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з 20.12.2012 року, що підтверджено паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 . НОМЕР_2 . Є пенсіонером за віком, що підтверджено пенсійним посвідченням від 08.08.2023 року № НОМЕР_3 . Вказаний батьком ОСОБА_2 , 2011 року народження, ОСОБА_3 , 2018 року народження.

ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 30.09.2021 року, має тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 18.05.2021 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_4 .

12.11.2024 року сформовано повістку № 1136100 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 . Відповідно до якої, останньому необхідно з`явитися для уточнення даних 25.11.2024 року о 14:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Повістка не вручена з підстав «адресат відсутній за вказаною адресою». Трек номер відправлення 375.

Згідно наявних облікових даних на позивача, які маються в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_5 та введені в систему 07.11.2023 року, вбачається наступне: звірка контактних даних 09.07.2024 року та звірка даних при особистій явці. В картотеці відображені дані, зокрема місце проживання з 30.09.2021 року та контактний телефон НОМЕР_5 , який також зазначений позивачем у позовній заяві, що свідчить про його не змінюваність та наявність у відповідача, місце роботи, рнокпп, УНЗР.

Також вказано про перебування в розшуку з 05.12.2024 року

18.12.2024 року працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_5 було доставлено ОСОБА_1 . Того ж дня складено протокол № 2023 за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В якому вказано, що військовозобов`язаному надіслано повістку, трек-номер відправлення 375 від 12.11.2024 року про прибуття до ТЦК та СП, за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних причин не з`явився, про причини неявки не повідомив, чим вчинив правопорушення передбачене ст.. 210-1 КУпАп.

ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки передбачені ст.ст. 256, 268 КУпАП, повідомлено про дату розгляду справи: 24.12.2024 року о 10:00 год. В графі пояснення вказав: «повістку не отримував, повідомлень від Укрпошти не надходило. Дізнався про правопорушення в день складання протоколу». Що підтверджується особистими підписами позивача.

24.12.2024 року тво начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_4 прийнято постанову № 2023, якою визнано військовозобов`язаного ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАп та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Копію оскаржуваної постанови отримано 24.12.2024 року, що підтверджено відповідним підписом позивача.

Вирішуючи питання правомірності прийняття оскаржуваного рішення суд виходить з такого.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинених в особливий період.

Підставою притягнення позивача до відповідальності вказано факт не прибуття до ТЦК та СП за повісткою без поважних причин.

В даному випадку позивач викликався для уточнення даних.

Відповідно до примітки ст. 210 КУпАП передбачено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Процедуру складання ТЦК протоколів та оформлення матеріалів про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони №3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за №36/41381 (далі-Інструкція).

Розділом ІІ п. 1, 3, 4 Інструкції передбачено, що протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Під час складання протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюються права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Пунктом 27 Порядку № 560 передбачено, що під час мобілізації громадяни викликаються з до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Пунктом 41 Порядку № 560 визначено, що Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Постановою КМУ № 270 від 05.03.2009 року затверджено «Правила надання послуг поштового зв`язку» (далі Правила № 270). Ці Правила визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.

Пунктом 82 вказаних Правил № 270 передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

З долученого до матеріалів справи трекеру відстеження поштового відправлення 375 вбачається, що 18.11.2024 року відправлення прибуло до відділення та 22.11.2024 року змінено статус на «повернення відправнику відсутність адресата за вказаною адресою». Доказів сповіщення позивача за наявним номером телефону про надходження рекомендованого листа суду не надано, вказане свідчить про те, що позивач дійсно міг не знати про направлення йому повістки з вимогою прибути 25.11.2024 року до ТЦК. Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Як вже було встановлено вище, позивач викликався з метою уточнення даних, водночас матеріали справи не містять відомостей про те які саме дані необхідно було уточнити саме в ТЦК, неможливість отримання таких даних з реєстрів. Навпаки, долучені відомості свідчать про те, що з моменту взяття на облік, відповідач мав військово-облікові дані на позивача. Оскільки можливість отримання таких даних виключає підстави для застосування статті 210-1 КУпАп, що відповідає примітці ст. 210 КУпАП.

Оцінюючи оскаржене рішення на відповідність вимогам ст.. 2 КАС України, суд вважає, що відповідач прийшов передчасного висновку щодо визнання винуватості позивача у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не враховано об`єктивні обставин по справі, такі як необізнаність позивача з фактом направлення йому повістки та неможливість отримання або уточнення даних самостійно ТЦК та СП (досягнення мети виклику без особи, або неможливість досягнення за відсутності особи).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та у зв`язку з тим, що зазначені вище недоліки при винесенні оскаржуваної постанови позбавляють суд можливості перевірити законність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому справу слід надіслати на новий розгляд до ТЦК та СП.

Тому з цих підстав суд вважає постанову від 24.12.2024 року № 2023 такою, що прийнята передчасно, без врахування всіх обставин по справі, що є наслідком її скасування.

Щодо посилання позивача на порушення процедури розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, то суд вважає вказані обставини такими, що не знайшли свого підтвердження. Відповідачем дотримано вимоги щодо складання протоколу, повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи. В проміжок часу з 18.12.2024 по 24.12.2024 року позивачем не надано доказів того, що ним направлялись якісь заперечення чи пояснення по суті справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Щодо посилання представника відповідача на судові рішення апеляційних судів, які відображені у відзиві, то суд вважає вище перелічену судову практику не релевантною до даної справи. В тих справах, на які посилається відповідач обставини справи відрізняються від даних, оскільки особам було вручено повістки про необхідність явки до ТЦК, та з підстав неприбуття притягнуто до адміністративної відповідальності за частинами 2, 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто обізнаність особи з повісткою, з обов`язком прибути на певну дату та без поважних причин неприбуття не є тотожним тому, коли особа не отримала, не знала навіть про наявність повістки при виклик, оскільки в такому випадку не можливо розцінювати неприбуття особи як прояв умисної поведінки.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову від 24.12.2024 року № 2023 і надіслати справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-77, 205, 211, 241-246, 255, 268-272, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 2023 від 24.12.2024 року задовольнити частково.

Скасувати постанову № 2023 від 24.12.2024 року тво начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і праву направити на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині вимог відмовити.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.01.2025 року.

Суддя А.О. Кошля

21.01.2025