Справа № 380/3997/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2025 року м. Львівсправа № 380/3997/24

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення завданої шкоди в розмірі 40260,00 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 (позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 (відповідач/ ОСОБА_1 ), в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 40260,00 грн завданої шкоди;

- судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що капітан ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , був матеріально відповідальною особою, на яку покладені завдання щодо утримання та правильну експлуатацію майна роти, а також несення відповідальності за це майно відповідно до чинного законодавства. Проведеним службовим розслідуванням за фактом втрати військового майна автомобіля марки LAND ROVER DISCOVERY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN code: НОМЕР_3 (далі також автомобіль) було встановлено що відповідач у результаті неналежного виконання службових обов`язків з порушенням статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України пошкодив вказаний автомобіль, у зв`язку з чим такий не підлягав подальшій експлуатації. Відповідно до наказу начальника Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 27 лютого 2023 року № 18 відповідача було переведено до військової частини НОМЕР_4 . У зв`язку з цим посадовими особами військової частини НОМЕР_1 було надіслано клопотання до командира військової частини НОМЕР_4 щодо притягнення відповідача до обмеженої матеріальної відповідальності і стягнення коштів у рахунок держави. Однак, 24 липня 2023 року за вх. № 2888 до військової частини НОМЕР_1 надійшла відповідь від військової частини НОМЕР_4 з повідомленням про те, що відповідач був звільнений з військової служби у відставку, з огляду на що військова частина НОМЕР_4 позбавлена можливості вирішити питання щодо притягнення винного до відповідальності. Своєю чергою, військова частина НОМЕР_1 двічі зверталась до відповідача з листами про відшкодування завданої шкоди, однак, відповідач ніяк не повідомив позивача про відшкодування такої шкоди в добровільному порядку.

З огляду на вказане просить суд заявлений позов задовольнити повністю.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 26 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 12 березня 2024 року продовжено військовій частині НОМЕР_1 встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви в частині подання до суду доказів поважності причин пропуску строку звернення з цим позовом до суду.

Згідно з відповіддю № 511658 від 27 березня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом судді відповідно до вимог частини шостої статті 171 КАС України, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 29 березня 2024 року заяву представника позивача про поновлення строку звернення з цим позовом до суду задоволено; визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду та поновлено його; відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін та роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію вказаної ухвали суд надіслав на адресу відповідача, яка вказана у позовній заяві, та отримана судом відповідно до вимог частини шостої статті 171 КАС України з Єдиного державного демографічного реєстру ( АДРЕСА_1 ).

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 931 від 08 липня 2024 року копію ухвали від 29 березня 2024 року про відкриття спрощеного позовного провадження у справі позивач отримав 14 липня 2024 року.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25 лютого 2022 року № 35 лейтенанта ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 25 лютого 2022 року, старшого офіцера відділення зв`язку та інформаційної системи НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони, ВОС-1215013 вважати таким, що з 25 лютого 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 листопада 2022 року № 303 капітана ОСОБА_1 , командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом начальника регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 16 листопада 2022 року № 139 на посаду заступника командира розвідувальної роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , ВОС-3410003, вважати таким, що з 24 листопада 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12 березня 2023 року № 71 вважати таким, що вибув із місця дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у зв`язку з вибуттям до нового місця служби капітана ОСОБА_1 , призваного на військову службу під час мобілізації, заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом начальника регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 27 лютого 2023 року № 18 на посаду офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_4 , вважати таким, що 12 березня 2023 року справи та посаду здав і вибув до нового місця служби.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 23 червня 2023 року № 180 капітана ОСОБА_1 , офіцера резерву 1 взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_6 , звільненого наказом начальника регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 20 червня 2023 року № 95 з військової служби у відставку за станом здоров`я, з 23 червня 2023 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

У період з 30 грудня 2022 року по 30 квітня 2023 року уповноваженими посадовими особами військової частини НОМЕР_1 було проведено службове розслідування за фактом втрати військового майна автомобіля марки LAND ROVER DISCOVERY, військовий номер НОМЕР_2 .

За фактом проведеного службового розслідування складено акт службового розслідування, затверджений 30 квітня 2023 року командиром військової частини НОМЕР_1 , яким встановлено факт незабезпечення капітаном ОСОБА_1 збереження автомобільної техніки, належної військовій частині НОМЕР_1 , у зв`язку з чим було заподіяно шкоду автомобілю марки LAND ROVER DISCOVERY, військовий номер НОМЕР_2 , VIN code: НОМЕР_3 .

Згідно з довідкою про вартісну оцінку заподіяної шкоди, складеною за підписом начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 та помічника командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби, розмір заподіяної шкоди становить 78258,00 грн.

01 травня 2023 року командир військової частини НОМЕР_1 видав наказ № 53-ОД «Про результати службового розслідування», яким вирішено, зокрема:

звернутися до командира військової частини НОМЕР_4 з пропозицією про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 за порушення вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що проявилося у неналежному виконанні службових обов`язків та псуванні військового майна;

запропонувати командиру військової частини НОМЕР_4 відповідно до статей 5, 11 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» притягнути капітана ОСОБА_1 до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, за псування військового майна (автомобіля марки LAND ROVER DISCOVERY, військовий номер НОМЕР_2 , VIN code: НОМЕР_3 ), в результаті чого він підлягає проведенню відновлювальних робіт та капітальному ремонту.

Листом від 10 липня 2023 року № 1964/358 військова частина НОМЕР_7 повідомила військову частину НОМЕР_1 про неможливість вирішити питання щодо притягнення відповідача до матеріальної відповідальності у зв`язку із його звільненням з військової служби.

Листом від 16 серпня 2023 року № 1480/1/3/76 військова частина НОМЕР_1 звернулася до відповідача із вимогою про добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 40260,00 грн.

Оскільки в добровільному порядку відповідач завдану під час проходження військової служби матеріальну шкоду в розмірі 40260,00 грн не відшкодував, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для стягнення з відповідача на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 завданої відповідачем під час проходження військової служби матеріальної шкоди у розмірі 40260,00 грн (не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб).

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Щодо розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

У постанові від 22 січня 2020 року у справі №813/1045/18 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи справу за позовом військової частини до військовослужбовця про стягнення з останнього матеріальної шкоди, завданої ним державі через особисту неправомірну бездіяльність під час проходження військової служби, дійшла висновку, що спір у справі щодо відшкодування державі в особі військової частини шкоди, завданої військовослужбовцем шляхом втрати майна під час здійснення ним повноважень, пов`язаних з проходженням військової (публічної) служби, є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.

У цій же справі Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що такі спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Тож з урахуванням вказаних вище висновків Великої Палати Верховного Суду цю справу, предметом розгляду у якій є питання стягнення з відповідача, який перебував на військовій службі, завданої матеріальної шкоди, належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

По суті спору суд зазначає таке.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 03 жовтня 2019 року № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі Закон № 160-ІХ).

Відповідно до визначень, наведених у статті 1 Закону № 160-ІХ:

інше майно - нерухоме та рухоме державне майно (крім військового майна, закріпленого за військовою частиною, установою, організацією, закладом), майно, залучене під час мобілізації, а також грошові кошти

матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності;

пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Статтею 2 Закону № 160-ІХ передбачено, що його дія поширюється, зокрема, на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів.

За змістом частин першої, другої, четвертої статті 3 Закону № 160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до приписів статті 5 Закону № 160-ІХ особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність.

Командир (начальник), який своїм рішенням чи бездіяльністю порушив установлений порядок обліку, зберігання, використання військового та іншого майна або не вжив належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання розкраданню, знищенню чи псуванню, іншому незаконному витрачанню військового та іншого майна, внаслідок чого було завдано шкоду, або щодо притягнення винних осіб до матеріальної відповідальності, несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, визначається на день видання наказу про притягнення особи до обмеженої матеріальної відповідальності.

Частинами першою та другою статті 7 Закону № 160-ІХ передбачено, що розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.

За змістом положень статті 9 Закону № 160-ІХ посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Згідно з частинами першою та другою статті 10 Закону № 160-ІХ відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника).

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.

Відповідно до статті 12 Закону № 160-ІХ у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Частиною першою статті 14 Закону № 160-ІХ передбачено, що наказ командира (начальника) про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності може бути оскаржено старшому за службовим становищем командиру (начальнику) та/або до суду в порядку, передбаченому законодавством.

Суд відзначає, що предметом розгляду у цій справі є питання стягнення з відповідача на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 завданої відповідачем під час проходження військової служби матеріальної шкоди у розмірі 40260,00 грн.

У постанові від 27 грудня 2023 року у справі № 120/10943/21-а Верховний Суд зазначив, що у разі зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом постає питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Тож обсяг повноважень суду під час розв`язання таких спорів не закінчується дослідженням правильності розрахунку суми завданої шкоди, адже насамперед суд зобов`язаний перевірити наявність причино-наслідкового зв`язку між діями військовослужбовця, вчиненими під час перебування на посаді публічної служби, та заподіяною шкодою.

Суд встановив, що проведеним службовим розслідуванням за фактом втрати військового майна автомобіля марки LAND ROVER DISCOVERY, військовий номер НОМЕР_2 встановлено факт незабезпечення капітаном ОСОБА_1 , який обіймав посаду командира роти, збереження автомобільної техніки, належної військовій частині НОМЕР_1 , у зв`язку з чим було заподіяно шкоду автомобілю марки LAND ROVER DISCOVERY, військовий номер НОМЕР_2 , VIN code: НОМЕР_3 .

При цьому як слідує з матеріалів службового розслідування у журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 за травень 2022 року відсутня інформація про підрив автомобіля LAND ROVER DISCOVERY, 1999 року випуску, військовий номер НОМЕР_2 . Журнал обліку амбулаторних хворих медичного пункту військової частини НОМЕР_1 також не містить інформації про отримання у травні 2022 року травми капітаном ОСОБА_1 . Отже, не встановлено, що пошкодження вказаного автомобіля сталося під час виконання бойового завдання, жодних доказів на підтвердження цього факту капітаном ОСОБА_1 не надано.

В акті службового розслідування від 30 квітня 2023 року зазначено, зокрема, що:

неправомірні дії військовослужбовця капітана ОСОБА_1 полягають у незабезпеченні збереження автомобільної техніки;

вина капітана ОСОБА_1 виражається у формі необережності, оскільки, не забезпечуючи належний контроль за експлуатацією та збереженням автомобільної техніки, він не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити;

причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась: неправомірні дії капітана ОСОБА_1 , які полягають у незабезпеченні збереження автомобільної техніки, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із фактом псування майна, закріпленого за військовою частиною НОМЕР_1 (автомобіля LAND ROVER DISCOVERY, 1999 року випуску, військовий номер НОМЕР_2 , VIN code: НОМЕР_3 ).

Жодних заперечень чи зауважень стосовно обставин та висновків, зафіксованих в акті службового розслідування, позивач, який у належний спосіб повідомлений про розгляд судом цієї справи, не навів.

Отже, матеріалами справи підтверджується шкода, завдана військовій частині НОМЕР_1 , протиправна поведінка відповідача внаслідок неналежного виконання службових обов`язків та причинний зв`язок між протиправною поведінкою і завданою шкодою, тож суд доходить висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до обмеженої матеріальної відповідальності відповідно до статті 5 Закону № 160-IX.

Згідно з довідкою про вартісну оцінку заподіяної шкоди, складеною за підписом начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 та помічника командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби, розмір заподіяної шкоди становить 78258,00 грн.

Водночас за статтею 5 Закону № 160-ІХ за завдану з необережності шкоду військовослужбовець несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб. Розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, визначається на день видання наказу про притягнення особи до обмеженої матеріальної відповідальності.

Відповідно до статті 7 Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-IX Про «Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2684 гривні.

Отже, розмір шкоди, яку повинен відшкодувати відповідач з огляду на притягнення його до обмеженої матеріальної відповідальності, становить 40260,00 грн (2684,00 грн х 15).

З метою притягнення відповідача до матеріальної відповідальності командир військової частини НОМЕР_1 01 травня 2023 року видав наказ № 53-ОД «Про результати службового розслідування».

Відомості щодо оскарження відповідачем цього наказу відповідно до частини першої статті 14 Закону № 160-ІХ в матеріалах справи відсутні.

Оскільки відповідач з 12 березня 2023 року вибув для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_4 позивач звернувся до вказаної військової частини з пропозицією щодо притягнення відповідача до матеріальної відповідальності.

Проте листом від 10 липня 2023 року № 1964/358 військова частина НОМЕР_7 повідомила військову частину НОМЕР_1 про неможливість вирішити питання щодо притягнення відповідача до матеріальної відповідальності у зв`язку із його звільненням з військової служби, повернувши матеріали службового розслідування військовій частині НОМЕР_1 .

За цих обставин листом від 16 серпня 2023 року № 1480/1/3/76 військова частина НОМЕР_1 звернулася до відповідача із вимогою про добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 40260,00 грн. До цього листа відповідач долучив копії акта службового розслідування та наказу про притягнення відповідача до матеріальної відповідальності.

Утім в добровільному порядку відповідач завдану під час проходження військової служби матеріальну шкоду в розмірі 40260,00 грн не відшкодував. Відтак позивач на підставі статті 12 Закону № 160-ІХ звернувся з цим позовом до суду з вимогою про відшкодування завданої відповідачем шкоди в судовому порядку.

Отже, суд доходить висновку, що позивач повною мірою дотримав процедуру притягнення відповідача до обмеженої відповідальності за завдану ним матеріальну шкоду з урахуванням приписів Закону № 160-ІХ.

При цьому суд наголошує, що з урахуванням приписів частини четвертої статті 3 Закону № 160-ІХ звільнення позивача з військової служби не може бути підставою для звільнення його від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Суд також повторює, що позивач, будучи у належний спосіб повідомлений про розгляд цієї справи судом та скориставшись правничою допомогою адвоката (ордер на надання правничої допомоги серії ВС № 1295595 від 12 липня 2024 року, договір про надання правової допомоги № АБ-01/182 від 11 липня 2024 року), жодних заперечень стосовно заявленого позову не навів, доказів на спростування встановлених службовим розслідуванням обставин не надав, протиправної поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і завданою шкодою та своєї вини у завданні шкоди не спростував. Зрештою, доказів сплати суми завданої шкоди, яка є предметом стягнення у цій справі, позивач не надав.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 40260,00 грн завданої шкоди.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до правил статті 139 КАС України підстави для стягнення судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) про стягнення завданої шкоди в розмірі 40260,00 грн задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь держави в особі військової частини НОМЕР_9 ,00 грн завданої шкоди.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 17 січня 2025 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна