Справа № 240/949/24
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Житомир справа № 240/949/24

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Пенсійного фонду України (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України стосовно ОСОБА_1 щодо виконання абзацу 1 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №144 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів" в частині, що стосується проведення перерахунку її пенсії, а саме неповідомлення Пенсійним фондом України в одноденний строк після набрання чинності цією постановою Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, за формою згідно з додатком 1 і подання їх у п`ятиденний строк Службі зовнішньої розвідки України;

- зобов`язати Пенсійний фонд України відповідно до абзацу 1 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №144 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів" повідомити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області про необхідність підготовки списку на ОСОБА_1 , пенсія якої підлягає перерахунку за формою згідно з додатком 1 до цієї постанови і подання його у п`ятиденний строк Службі зовнішньої розвідки України.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що до 31.12.2012 вона проходила військову службу в розвідувальних органах, а з 01.01.2013 отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та, починаючи з 01.03.2018 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирської області. Вказує, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №729 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704" збільшено грошове забезпечення військовослужбовцям розвідувальних органів. У зв`язку з цим, відповідно до вимог частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 23.02.2022 № 144 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів", якою передбачено перерахувати з 01.08.2021 пенсії, призначені за нормами Закону №2262-ХІІ, особам із числа військовослужбовців розвідувальних органів (крім військовослужбовців строкової служби), виходячи з визначеного Постановою №704 розміру грошового забезпечення за відповідними (прирівняними) посадами військовослужбовців. Враховуючи вказане, для перерахунку пенсії вона зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, однак отримала лист з відмовою, обґрунтованою тим, що до управління не надходило повідомлення Пенсійного фонду України про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку відповідно до Постанови №144, а тому управління, в свою чергу, не направляло відповідних списків до Служби зовнішньої розвідки України для підготовки нею довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсії. ОСОБА_1 , вважає, що своєю бездіяльністю, яка виразилась у неповідомленні Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, Пенсійний фонд України порушує її право на належне пенсійне забезпечення, а том вона звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №240/949/24 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Пенсійний фонд України подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Аргументуючи свою позицію відповідач зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №144 Пенсійному фонду України встановлено в одноденний строк після набрання чинності цією постановою повідомити своїм головним управлінням в областях, м. Києві про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, за формою згідно з додатком 1 і подання їх у п`ятиденний строк Міністерству оборони, Службі зовнішньої розвідки та Адміністрації Державної прикордонної служби. Водночас відповідач вказує, що у зв`язку з введенням на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 воєнного стану, який діє і наразі, наказом Пенсійного фонду України від 24.02.2022 року №32 було здійснено переведення Пенсійного фонду України з мирного на воєнний стан. В свою чергу, Міністерством соціальної політики України до Кабінету Міністрів України був направлений лист від 25.03.2022 року №3065/0/2-22/54 в якому зазначено, що реалізація механізму обміну інформацією про одержувачів пенсій, визначеного Постановою №144, в умовах війни може спричиняти ризики доступу до персональних даних, що наражатиме на небезпеку осіб зазначеної категорії та членів їхніх сімей. Відтак, з метою усунення таких ризиків Мінсоцполітики в цьому листі вказало, що вважає за доцільне забезпечити невідкладне проведення визначеного Постановою №144 перерахунку пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів, після закінчення правового режиму воєнного стану в Україні. Зазначену позицію погоджено Кабінетом Міністрів України, про що зазначено в листі Віце-прем`єр-міністра України Міністра з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 29.03.2022 року №8045/1/1-22. Враховуючи вказані обставини, Пенсійний фонд України зауважив, що оскільки в умовах воєнного стану, передбачений Постановою №144 механізм обміну інформацією про одержувачів пенсій створює ризики доступу до персональних даних, а тому обов`язок повідомити головні управління про підстави для проведення перерахунку пенсій виникне у нього лише після припинення дії воєнного стану. Таким чином, відповідач вважає, що підстави для визнання протиправною його бездіяльності щодо не виконання частини 1 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 144 відсутні, а тому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало до суду пояснення щодо позову, в яких також посилалось на лист Міністерства соціальної політики України від 25.03.2022 №3065/0/2-22/54 про те, що реалізація механізму обміну інформацією про одержувачів пенсій, визначеного Постановою № 144, в умовах війни може спричинити ризики доступу до персональних даних, що наражатиме на небезпеку осіб зазначеної категорії та членів їхніх сімей. Окрім того, управління додатково зазначило, що нормами Постанови № 144, не передбачено можливості подання державними органами інформації щодо конкретної особи чи повідомлення до конкретних управлінь для проведення перерахунку пенсії, оскільки ці положення стосуються інтересів ширшого кола осіб, які є учасниками відповідних правовідносин. Також управління вказало, що дані, зазначені у формі списку осіб з числа військовослужбовців розвідувальних органів, пенсії яких підлягають перерахунку (додаток № 1 до Постанови № 144), не є знеособленими, оскільки в списку зазначається, зокрема, інформація про осіб (прізвище, ім`я та по батькові), військове звання, розмір грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, з урахуванням усіх його складових, тобто містить ідентифікуючу інформацію стосовно цих осіб. У зв`язку із чим, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зауважило, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, механізм обміну інформацією про одержувачів пенсій, передбачений Постановою № 144, в умовах введеного воєнного стану створює ризики щодо доступу до інформації (персональних даних) зазначених осіб, оскільки містить ідентифікуючу інформацію щодо них, а тому вказало, що вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 257-262 КАС України суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 31.12.2012 проходила військову службу в розвідувальних органах.

Починаючи з 01.01.2013 ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та на даний час перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирської області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №729, що набрала чинності 17.07.2021, були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" внаслідок яких було збільшено грошове забезпечення військовослужбовцям розвідувальних органів.

У зв`язку зі збільшенням грошового забезпечення військовослужбовців розвідувальних органів, Кабінет Міністрів України також прийняв постанову від 23.02.2022 №144 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів" (далі - Постанова №144), яка набула чинності 26.02.2022.

Матеріалами справи підтверджується, що представник ОСОБА_1 - адвокат Ревега Сергій Васильович звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із адвокатським запитом від 27.12.2023 (вх.№40300/8 від 27.12.2023) про перерахунок пенсії позивача відповідно до Постанови №144.

У відповідь на цей запит Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало листа, в якому вказало, що до управління від Пенсійного фонду України не надходило повідомлення про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку відповідно до Постанови №144, а тому управління, в свою чергу, не направляло відповідних списків до Служби зовнішньої розвідки України для підготовки нею довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсії.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиконання абзацу 1 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 144 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів" в частині, що стосується повідомлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, за формою згідно з додатком 1 і подання їх у п`ятиденний строк Службі зовнішньої розвідки України протиправною, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 43 Закону України від 01.01.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ), який є спеціальним у питаннях регулювання правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 18 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовані статтею 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Частиною четвертою статті 63 Закону №2262-ХІІ передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Статтею 9 Закону України від 20.12.1992 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі за текстом - Закон №2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною другою статті Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.

Таким чином, на підставі Постанови №704 було збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

23.10.2020 набув чинності Закон України від 17.09.2020 № 912-ІХ "Про розвідку", крім частини третьої статті 15, статті 16, статті 39, частини третьої статті 42, частини першої статті 43, частини п`ятої статті 48, підпунктів "а", в", "ґ" підпункту 5, підпункту 23 пункту 5 розділу IX "Прикінцеві та перехідні положення" згаданого Закону.

Згідно з пунктом 1 розділу IX Прикінцеві та перехідні положення цього Закону, стаття 39, частина третя статті 42, частина перша статті 43, частина п`ята статті 48 згаданого Закону набирають чинності з 1 січня 2021 року.

Стаття 42 Закону України "Про розвідку" регламентує питання грошового забезпечення та оплата праці співробітників розвідувальних органів.

Відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про розвідку", грошове забезпечення та заробітна плата співробітників розвідувальних органів складається з: 1) посадового окладу; 2) окладу за військовим званням або надбавки за ранг державного службовця; 3) надбавки за вислугу років; 4) надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці; 5) інших доплат, надбавок та винагород, передбачених законодавством; 6) премій.

Згідно з частиною 3 статті 42 Закону України "Про розвідку", яка набрала чинності з 1 січня 2021 року, посадові оклади співробітників розвідувальних органів встановлюються відповідно до розмірів посадових окладів, встановлених Кабінетом Міністрів України для відповідних посад державної служби та посад інших категорій працівників у центральних органах виконавчої влади зі спеціальним статусом, посад військовослужбовців Збройних Сил України із коефіцієнтом: для співробітників кадрового складу - 1,8; для співробітників, які не належать до кадрового складу, - 1,4.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №729, яка набрала чинності 17.07.2021, були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

В результаті внесення вказаних змін пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 доповнено абзацами такого змісту:

"Установити, що посадові оклади військовослужбовців розвідувальних органів (крім військовослужбовців строкової військової служби) встановлюються відповідно до розмірів посадових окладів, установлених цією постановою для відповідних посад військовослужбовців Збройних Сил (додаток 2), із коефіцієнтом: для військовослужбовців кадрового складу - 1,8; для військовослужбовців, які не належать до кадрового складу, - 1,4."

Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №729 починаючи з 17.07.2021 було збільшено посадові оклади відповідної категорії військовослужбовців - військовослужбовців розвідувальних органів, а також інші складові грошового забезпечення, що відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ є підставою для перерахунку пенсії такої категорії військовослужбовців.

23 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №144 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів", яка набула чинності 26.02.2022 року.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №144 передбачено перерахунок з 1 серпня 2021 р. пенсій, призначених за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", особам із числа військовослужбовців розвідувальних органів (крім військовослужбовців строкової служби) виходячи з визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" розміру грошового забезпечення за відповідними (прирівняними) посадами військовослужбовців з урахуванням:

- посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років - у розмірах, установлених на дату набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 729 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704" (далі - дата виникнення права на перерахунок пенсії) за відповідною (прирівняною) посадою та відповідним військовим званням;

- надбавок за почесне звання заслужений/народний, службу в умовах режимних обмежень та спортивні звання, доплат за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук)/доктора наук, вчене звання, інших щомісячних надбавок і доплат, що мають постійний характер і були фактично встановлені особі, - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на дату виникнення права на перерахунок пенсії;

- надбавки за особливості проходження служби, щомісячної премії, що мають постійний характер, - у середніх розмірах виходячи із фактично виплачених сум за липень 2021 р. починаючи з дати виникнення права на перерахунок пенсії (з розрахунку за місяць) за відповідною посадою (посадами) в тому державному органі, з якого особа звільнилася у зв`язку з виходом на пенсію.

Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що скасовані чи такі, що не виплачувалися з дати виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), під час перерахунку пенсій не враховуються.

При цьому, суд зауважує, що ч. 18 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Згідно із ч. 2 та 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, з 01.08.2021 року (з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, враховуючи, що 17.07.2021 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 729) у органів Пенсійного фонду України виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, особам із числа військовослужбовців розвідувальних органів, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Відтак, починаючи з 01.08.2021 у позивача виникло право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою КМУ №704, зі змінами внесеними постановою КМУ №729 від 14.07.2021 року.

При цьому, перерахунок пенсії здійснюється на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, які видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби.

Алгоритм дій, який повинні вчинити органи Пенсійного фонду України та державний орган, з якого особа була звільнена зі служби, для забезпечення права особи на перерахунок пенсії, передбачений пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №144 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів" та Порядком № 45.

Так, пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №144 постановлено: Пенсійному фонду України в одноденний строк після набрання чинності цією постановою повідомити своїм головним управлінням в областях, м. Києві про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, за формою згідно з додатком 1 і подання їх у п`ятиденний строк Міністерству оборони, Службі зовнішньої розвідки та Адміністрації Державної прикордонної служби.

На підставі отриманих списків Міністерство оборони, Служба зовнішньої розвідки, Адміністрація Державної прикордонної служби, з яких особи були звільнені із служби, готують довідки про розмір грошового забезпечення, яке буде враховуватися під час перерахунку пенсій, щодо кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатком 2 (для осіб, пенсії яких перераховуються відповідно до пункту 1 цієї постанови) і додатком 3 (для осіб, пенсії яких перераховуються відповідно до пункту 2 цієї постанови) та в місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Необхідно зазначити, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 П"ро введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, в Україні з 24.02.2022 року введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану в подальшому неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України, та продовжує діяти на даний час.

Згідно із статтею 1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Водночас, Законом №389-VIII та іншими законодавчими актами не передбачено введення будь-яких обмежень щодо проведення перерахунку пенсій військовослужбовців розвідувальних органів та щодо використання інформації про таких осіб (персональних даних) під час дії воєнного стану.

З огляду на зазначене, суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що передбачений механізм обміну інформацією про одержувачів пенсій в умовах воєнного стану створює ризики щодо доступу до інформації (персональних даних) військовослужбовців розвідувальних органів, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження внесення Кабінетом Міністрів України змін до Постанови №144 чи прийняття будь-яких інших нормативно-правових актів щодо відстрочення проведення перерахунку пенсій військовослужбовців розвідувальних органів невідкладно після закінчення дії правового режиму воєнного стану.

За змістом статті 11 Закону України від 02.10.1992 № 2657-ХІІ "Про інформацію" (далі - Закон № 2657-ХІІ) інформація про фізичну особу (персональні дані) відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до статті 20 Закону № 2657-ХІІ за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.

Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Згідно з частини 1 статті 21 Закону № 2657-ХІІ інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

З аналізу Додатку № 1 до Постанови № 144 "Список осіб із числа військовослужбовців розвідувальних органів, пенсії яких підлягають перерахунку" вбачається, що форма Списку не містить жодної конфіденційної інформації про фізичну особу в розумінні Закону України "Про інформацію". Так, форма Списку передбачає таку інформацію про особу із числа військовослужбовців розвідувальних органів, пенсії яких підлягають перерахунку: прізвище, ім`я, по батькові, дата звільнення із служби (смерті), військову звання, найменування посади на день звільнення зі служби (смерті) із зазначенням назви підрозділу та розмір грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, з урахуванням усіх його складових.

Відтак, суд не бере до уваги посилання відповідача на обмеження ризиків доступу до персональних даних осіб, як на підставу для відтермінування проведення перерахунку пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів та відхиляє їх.

Як вже зазначалося, 23.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №144, якою передбачено здійснити перерахунок пенсій осіб, які були звільнені з розвідувальних органів, а також визначено обов`язок Пенсійного фонду України в одноденний строк після набрання чинності цією постановою повідомити своїм головним управлінням в областях, м. Києві про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, за формою згідно з додатком 1 і подання їх у п`ятиденний строк Міністерству оборони, Службі зовнішньої розвідки та Адміністрації Державної прикордонної служби.

Вказана постанова набрала чинності 26.02.2022 та будь-яких змін на час виникнення спірних правовідносин до неї не вносилось, її дія не зупинялася.

Так, частинами 1, 2 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 27 лютого 2014 року №794-VII Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження. Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 51 цього Закону постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України приймаються на засіданнях Кабінету Міністрів України шляхом голосування більшістю голосів від посадового складу Кабінету Міністрів України, визначеного відповідно до статті 6 цього Закону. Якщо проект рішення отримав підтримку рівно половини посадового складу Кабінету Міністрів України і за цей проект проголосував Прем`єр-міністр України, рішення вважається прийнятим.

Також ч. 1 ст. 52 цього Закону визначено, що постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

У випадках, передбачених законом, постанови Кабінету Міністрів України або їх окремі положення, що містять інформацію з обмеженим доступом, не підлягають опублікуванню і набирають чинності з моменту їх доведення в установленому порядку до виконавців, якщо цими постановами не встановлено пізніший термін набрання ними чинності.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що питання внесення змін, набрання чинності чи зупинення виконання актів Кабінету Міністрів України нормативного характеру повинно здійснювати шляхом прийняття Кабінетом Міністрів України відповідних постанов.

В той же час, лист Міністерства соціальної політики України, на який посилається відповідач, не є тим актом, який може визначати порядок виконання постанови Кабінету Міністрів України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що лист Міністерства соціальної політики України від 25.03.2022 року №3065/0/2-22/54 "Про забезпечення перерахунку пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 144", на який посилається відповідач, не є нормативно-правовим актом, а носить лише інформаційний характер. Отже ці доводи суд вважає безпідставними та до уваги не приймає.

В той же час, слід зазначити, що Конституція України - це Основний Закон України, що закріплює головні засади організації держави та суспільства, утверджує конституційні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, конституційний (державний і суспільний) лад.

Статтею 1 Конституції України проголошено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно із статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У свою чергу, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж органом державної влади чи його посадовою особою дій або невчинення їх у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій (бездіяльності) та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Названі конституційні приписи, перебуваючи у взаємозв`язку, відображають фундаментальне положення конституціоналізму щодо необхідності обмеження державної влади з метою забезпечення прав і свобод людини та зобов`язують наділених державною владою суб`єктів діяти виключно відповідно до установлених Конституцією України та законами України цілей їх утворення, в межах повноважень та у визначений спосіб.

При цьому суд враховує, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів.

Окремо суд зауважує, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, затверджений Постановою Правління ПФУ від 30 січня 2007 року №3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Водночас, абзацом 1 пункту 4 Порядку №3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 553/3619/16-а, який суд враховує при прийнятті рішення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що у відповідь на адвокатський запит представника позивача про здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі Постанови КМУ №144, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило, що до управління від Пенсійного фонду України не надходило повідомлення про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку відповідно до Постанови №144, а тому управління, в свою чергу, не направляло відповідних списків до Служби зовнішньої розвідки України для підготовки нею довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсії.

Враховуючи правове регулювання спірних правовідносин суд зазначає, що з 01.08.2021 позивач набула право на перерахунок її пенсії з урахуванням грошового забезпечення, визначеного Постановою КМУ №704, зі змінами внесеними постановою КМУ №729 від 14.07.2021 року, а передумовою для проведення їй такого перерахунку є направлення Пенсійним фондом України до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомлення про необхідність підготовки відносно ОСОБА_1 списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, за формою згідно з Додатком № 1 до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 144 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів" і подання такого списку Службі зовнішньої розвідки України.

Оскільки матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що вищезазначених дій Пенсійний фонд України не вчинив, суд приходить до висновку про протиправність бездіяльності Пенсійного фонду України щодо не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомлення про необхідність підготовки відносно ОСОБА_1 списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, за формою згідно з Додатком № 1 до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 144 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів", та подання такого списку Службі зовнішньої розвідки України.

Застосовуючи механізм захисту та ефективного відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Пенсійний фонд України направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомлення про необхідність підготовки щодо ОСОБА_1 списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, за формою згідно з Додатком № 1 до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 144 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів", та подання такого списку у п`ятиденний строк Службі зовнішньої розвідки України.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак, суд, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

З наявної у матеріалах справи квитанції вбачається, що позивачем під час звернення до суду з вказаними позовом було сплачено судовий збір у розмірі 968,96 гривень.

Таким чином, беручи до уваги норми ч. 1 ст. 139 КАС України, суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в повному обсязі підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Водночас, відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються також із витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл понесених у даній справі витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною четвертою статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6статті 134КАС України).

Частиною 7 статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VIгонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року (справа №810/3806/18, справа №810/2816/18, справа №810/3806/18), від 22 листопада 2019 року (справа №810/1502/18).

Для підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів справи було додано: договір про надання правової допомоги від 19.03.2021 №210, укладений між нею та Адвокатським об`єднанням "Мицик, Кравчук і Партнери", акт виконаних робіт від 10.01.2024, згідно якого Адвокатське об`єднання "Мицик, Кравчук і Партнери" надало позивачу послуги з правової допомоги загальною вартістю 4000,00 гривень (4 год. х 1000,00 грн), в тому числі:

- надання консультацій та узгодження правової позиції - 0,5 год.;

- написання адвокатського запити з приводу перерахунку пенсії - 0,5 год.;

- пошук в Єдиному державному реєстрі судових рішень, практики в аналогічній категорії справ, опрацювання нормативно-правових актів з приводу пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби - 1 год.;

- складання та оформлення позовної заяви - 2 год.

Крім того, для підтвердження факту оплати наданих послуг з правової допомоги позивач надала до суду квитанцію ПН 55 від 11.01.2024 на суму 4000,00 гривень.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказана позицій узгоджується з висновками Верховного суду у постанові від 22.12.2020 у справі № 520/8489/19.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує те, що розгляд справи проводився у порядку письмового провадження без виклику представників сторін у судове засідання, справа є справою незначної складності, у даній категорії справ є усталена судова практика.

Відтак, беручи до уваги зміст виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та їх вартість, суд вважає, що витрати на правничу допомогу за такі послуги не є співмірними.

Отже, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи предмет спору, конкретні обставини справи, суть наданих послуг, суд, за критеріями обґрунтованості розміру витрат на правову допомогу та пропорційності до предмета спору, приходить до висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 гривень, решту витрат повинен нести позивач.

Керуючись статями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Пенсійного фонду України (вул. Бастіонна, 9, м. Київ, 01601; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003; ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомлення про необхідність підготовки відносно ОСОБА_1 списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, за формою згідно з Додатком № 1 до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 144 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів", та подання такого списку у п`ятиденний строк Службі зовнішньої розвідки України.

Зобов`язати Пенсійний фонд України направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомлення про необхідність підготовки щодо ОСОБА_1 списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, за формою згідно з Додатком № 1 до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 144 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів", та подання такого списку у п`ятиденний строк Службі зовнішньої розвідки України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Пенсійного фонду України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович