Справа № 260/7758/24
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2025-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2025 рокум. Ужгород№ 260/7758/24
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Шкорки Ігорю Михайловича ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2024 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника Шкорку Ігоря Михайловича звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за №13 від 23.05.2024 р. про відмову у призначені пенсії по інвалідності ОСОБА_1 ; 2) зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати у страховий стаж ОСОБА_1 страховий стаж за січень 2011 року в повному обсязі, за лютий і червень 2018 року в повному обсязі та за жовтень 2019 року в повному обсязі; 3) зобов`язати Головне управління ПФУ у Вінницькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 16.05.2024 р. подану ОСОБА_1 .

25 листопада 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Закарпатській області надати суду до 11 грудня 2024 року відмовні матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

27 листопада 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області надано суду належним чином засвідчені копії відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 .

16 грудня 2024 року ухвалою суду адміністративний позов залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно було надати суду:

- докази сплати судового збору (оригінал квитанції чи платіжного доручення) у сумі 968,96 грн.

19 грудня 2024 року позивачем подано заяву про усунення недоліків.

09 січня 2025 року ухвалою суду продовжено розгляд справи.

1. Позиції сторін.

Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що відповідач безпідставно не взяв до уваги подану звітність та оплату здійснену позивачем 13.05.2024 р., і не правомірно 23 травня 2024 року виніс оскаржуване рішення про відмову у призначені пенсії по інвалідності. Слід звернути увагу, що процедурою оформлення та зарахування страхового стажу згідно поданих звітів позивачем 13.05.2024 р. займаються відповідачі, і якщо вони безпідставно їх не врахували, то це не можна ставити у недолік позивачу.

10 грудня 2024 року відповідачем 2 до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що на підставі розгляд заяви ОСОБА_1 від 16.05.2024 та доданих до неї документів, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності, про що винесено рішення від 23.05.2024 № 13, тому що, страховий стаж роботи становить: 07 років 09 місяців 15 дні (з необхідних 8), що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, заяви про призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області. В цій справі питання факту (наявності 8 років стажу станом на 23.05.2024) позивачем не доведено, відповідні належні, достовірні та достатні докази до суду не надано, в зв`язку з чим відсутні підстави визнавати рішення Головного управління протиправним. Тобто станом на 23.05.2024 (дата прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області) в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 (довідка Форми ОК-5) була інформація про страховий стаж , а саме за періоди: за січень 2011 року (лише 5 днів), за лютий 2018 ( 4 дні), червень 2018 (17 днів) та за жовтень 2019 (24 дні). Крім цього, звертають увагу суду, що станом на 06.12.2024 в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 (довідка Форми ОК-5) наявна інформація про страховий стаж (суми доплати відповідно до частини третьої статті 24 Закону 1058), а саме за періоди: за січень 2011 року в повному обсязі, за лютий і червень 2018 року в повному обсязі та за жовтень 2019 року в повному обсязі (позначка «Так»).

11 грудня 2024 року відповідачем 1 до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення №13 від 23.05.2024 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. За наданими документами до страхового стажу позивача зараховано всі періоди роботи. Страховий стаж позивача становить 07 років 09 місяців 15 днів. Зарахування страхового стажу для обчислення пенсії одній особі без сплати страхових внесків є порушенням принципу рівноправності стосовно інших громадян, які своєчасно та відповідно до вимог чинного законодавства сплачують відповідні страхові внески. Таким чином, Головним управлінням, на момент подання заяви про призначення пенсії по інвалідності 16.05.2024, прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу, оскільки у позивача недостатньо страхового стажу для призначення пенсії по інвалідності.

14 січня 2025 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що на день звернення до органів ПФУ, позивач виконав всі вимоги для отримання права на призначення пенсії по інвалідності. Так, Позивач 13.05.2024 р. докупив страховий стаж, який йому не вистачав шляхом подання звіту та оплати коштів на рахунок відповідача згідно поданого звіту. Дані документи були долученні позивачем до заяви про призначення пенсії по інвалідності. Тобто, відповідачі отримавши від позивача пакет документів мали вжити всіх заходів з метою призначення йому пенсії по інвалідності. Однак, відповідачі не вчинили жодних дій щоб якнайшвидше зарахувати позивачу вже викуплений ним додатковий страховий стаж. Прочекавши з моменту подання звіту та оплати коштів 11 днів, відповідач прийняв рішення про відмову Позивачу у призначенні пенсії по інвалідності.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 13 травня 2024 року ОСОБА_1 подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відомості про суми доплати відповідно до частини третьої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і в додатку Таблицю «Відомості про суми доплат до Пенсійного фонду України», відповідно до якої нарахування проведено за січень 2011 року, лютий та червень 2018 року та жовтень 2019 року, (а.с. 14-15).

14 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії по інвалідності, (а.с. 31).

23 травня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішенням № 13 відмовило в призначенні пенсії ОСОБА_1 по інвалідності у відповідності до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 8 років. Страховий стаж становить 07 років 09 місяців 15 днів. За наданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди, (а.с. 50).

Не погодившись із рішенням Головного управління ПФУ в Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії по інвалідності, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із статтею 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статей 6, 7 Закону № 1788 особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Судом встановлено, що 13 травня 2024 року ОСОБА_1 подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відомості про суми доплати відповідно до частини третьої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і в додатку Таблицю «Відомості про суми доплат до Пенсійного фонду України», відповідно до якої нарахування проведено за січень 2011 року, лютий та червень 2018 року та жовтень 2019 року, (а.с. 14-15).

14 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії по інвалідності, (а.с. 31).

23 травня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішенням № 13 відмовило в призначенні пенсії ОСОБА_1 по інвалідності у відповідності до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 8 років. Страховий стаж становить 07 років 09 місяців 15 днів. За наданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди, (а.с. 50).

Однак, відповідно до розрахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , до страхового стажу не зараховано як повний місяць січень 2011 року, лютий та червень 2018 року та жовтень 2019 року, у зв`язку із здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків.

Таким чином, на переконання суду, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області приймаючи оскаржуване рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії по інвалідності від 23 травня 2024 року № 13 діяло всупереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на зазначене суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області, як органу, що відповідно до принципу екстериторіальності розглядав питання можливості призначення пенсії по інвалідності, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 травня 2024 року із зарахуванням до страхового стажу як повний місяць січень 2011 року, лютий та червень 2018 року та жовтень 2019 року.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС Українипри частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач при поданні адміністративного позову сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією від 19 грудня 2024 року № 8483-2758-9797-3003, (а.с. 72).

Таким чином, вказана сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 , в особі представника Шкорки Ігоря Михайловича до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 від 23 травня 2024 року № 13.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності від 14 травня 2024 року із зарахуванням до страхового стажу як повний місяць січня 2011 року, лютого та червня 2018 року, жовтня 2019 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, ) судові витрати у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень, 96 коп.) сплаченого судового збору.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22 січня 2025 року.

СуддяТ.В.Скраль