Справа № 160/30505/24
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Криворізького національного університету про відшкодування витрат,-
Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач зобов`язаний був сплатити суму по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №1, у розмірі 12 830,00 грн за період з 01.12.2021 по 31.01.2024. Відповідач є правонаступником ДП "Науково-дослідний гірничорудний інститут"
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 року відкрите провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження).
05.12.2024р. представником відповідача по дано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що такі особи як ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ніколи не перебували у трудових відносинах з Криворізьким національним університетом та його структурними підрозділами, які увійшли до складу університету у 2011р., у тому числі з колишнім Державним підприємством «Науково-дослідний гірничорудний інститут». Зазначає, що вказані особи працювали у Спеціалізованому управлінні «Спецмонтажшахтопроходка», яке в подальшому було перетворено у Дослідне виробництво НДГРІ.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
Криворізький національний університет перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області .
Вказані розрахунки, направлені на адресу відповідача рекомендованою поштовою кореспонденцією, отримані ним відповідно до наявних в матеріалах справи копій рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.
Згідно з карткою особового рахунку відповідача, останній має заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за вказаний період у сумі 12 830,00 грн.
Відповідачем вимоги позивача не виконано, оплату заборгованості на вищезазначену суму не здійснено, що і стало підставою для звернення останнього з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Так, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
- пункт «а» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;
- пункт «б»-«з», зокрема працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць тощо.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого законом України «Про пенсійне забезпечення».
У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених згідно з пунктами «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме грошова сума, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам за списками №1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.
Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлений Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, якою затверджена Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі - Інструкція).
Ця Інструкція визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (п.6.4 Інструкції).
Згідно з пунктом 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Отже, відповідач зобов`язаний щомісячно до 25-го числа здійснювати покриття фактичних витрат на виплату пенсій, призначених на пільгових умовах.
Як встановлено судом, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірний період розраховані по пенсіонерам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що вказані пенсіонери працювали у відповідача та/або відповідач є правонаступником підприємств, у яких працювали вказані пенсіонери.
ДВНЗ «Криворізький національний університет» утворений на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2011 року № 280 «Деякі питання реорганізації вищих навчальних закладів та наукових установ», наказів Міністерства освіти і науки України № 501 від 30.05.2011 та № 576 від 14.06.2011, Указу Президента України № 599/2011 від 25.05.2011, відповідно до яких до його складу увійшли Криворізький технічний університет, Криворізький державний педагогічний університет, Криворізький економічний університет ДВНЗ «Київський національний економічний університет ім. В. Гетьмана», Криворізький металургійний факультет Національної металургійної академії України, Державне підприємство «Науково-дослідний інститут безпеки праці та екології в гірничорудній та металургійній промисловості».
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2011 №280 Указом Президента України від 24.05.2011 №599/2011 Державне підприємство «Науково-дослідний гірничорудний інститут» реорганізовано (приєднано) до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет».
До приєднання до ДВНЗ «Криворізький національний університет», Державне підприємство «Науково-дослідний гірничорудний інститут» було окремою юридичною особою, до якого входило Дослідне виробництво.
Спеціалізоване управління «Спецмонтаж-шахтпроходка» створено при Науково-дослідному гірничорудному інституті (НДГРІ), на базі якого створено підприємство Дослідне виробництво (наказ Міністерства чорної металургії УРСР № 241 від 06 липня 1987 року).
Відповідно до Статуту спеціалізованого управління «Спецмонтаж-шахтопроходка» при Науково - дослідному гірничорудному інституті (НДГРІ) № 543, затвердженого заступником Міністра чорної металургії Української РСР від 05.06.1978, управління створено при Науково - дослідному гірничорудному інституті та безпосередньо підпорядковане йому (п. 1.1). Управління є самостійною господарською організацією, яка діє на засадах госпрозрахунку в межах завдань НДГРІ та користується правами юридичної особи (п. 1.3).
Згідно з наказом Міністерства чорної металургії Української РСР від 06.07.1987 №241 «Про розширення функцій головного науково - дослідного інституту» при НДГРІ на базі Спеціалізованого управління «Спецмонтаж-шахтопроходка» та експериментально - виробничих майстерень НДГРІ створено Дослідне виробництво на правах шахти з самостійним балансом.
Згідно з п. 1.4 Статуту Дослідного виробництва НДГРІ, затвердженого генеральним директором Державного виробничого об`єднання «Южруда» від 1989 року, в своїй діяльності підприємство керується «Положенням про дослідне (експериментальне) підприємство, в тому числі що входить до складу виробничого, науково-виробничого об`єднання, науково-дослідної, конструкторської, проектно-конструкторської організації». Дослідне господарство являється самостійним підприємством при НДГРІ (п. 1.2).
Відповідно до наказу НДГРІ № 139 від 24.12.1996, структурний підрозділ «Дослідне виробництво НДГРІ» ліквідовано та з 01.01.1997 року введено в штатний розклад та штатну розстановку НДГРІ - допоміжний підрозділ «Дослідне виробництво» по обслуговуванню науково - дослідні роботи.
Відповідно до норм ст.37, 38 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час ліквідації державного підприємства «Науково-дослідний гірничорудний інститут» визначено, що юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання). При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов`язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов`язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію. Припинення державних організацій, що є юридичними особами, проводиться тим органом, за рішенням якого вони утворюються.
Судом встановлено, що архівні документи як спеціалізованого управління «Спецмонтаж-шахтпроходка», так і Дослідного виробництва знаходилися на зберіганні в НДГРІ, який в 2005 році змінив назву на державне підприємство «Науково-дослідний гірничорудний інститут» (наказ міністра промислової політики України №381 від 12 жовтня 2005 року).
Проте, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчать про те, що у процесі ліквідації дослідного виробництва НДГРІ (колишнє спеціалізоване управління «Спецмонтаж-шахтпроходка») визначався його правонаступник, зокрема НДГРІ (ДП «Науково-дослідний гірнорудний інститут») зі складанням відповідних документів, які свідчать про перехід до нього усього його майна, а також прав і обов`язків.
Аналогічні висновки викладені також в листі Міністерства промислової політики України №12/6-1-56 від 23.02.2010 року, де зазначено про відсутність підстав для твердження, що Державне підприємство «Науково-дослідний гірничорудний інститут» є правонаступником ліквідованих підприємств Управління «Спецмонтаж-шахтпроходка» при НДГРІ та Дослідного виробництва НДГРІ.
При цьому, суд зазначає, що зберігання державним підприємством «Науково-дослідний гірничорудний інститут» архівних документів дослідного виробництва НДГРІ (колишнє СУ «Спецмонтажшахтпроходка») не є підставою вважати, що інститут є його правонаступником, оскільки за приписами чинного законодавства правонаступництво визначається за іншими ознаками та підставами, а саме, повинно бути закріплено нормативно з передачею відповідних прав та обовязків.
Таким чином, позивачем не доведений обов`язок відповідача відшкодовувати понесені ним витрати на виплату та доставку пільгових пенсій відносно колишніх працівників дослідного виробництва НДГРІ (СУ «Спецмонтаж-шахтпроходка»).
З огляду на наведене відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з Криворізького національного університету на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.12.2021 по 31.01.2024 за Списком № 1 у розмірі 12 830,00 грн.
Згідно зі статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
На підставі статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін