Справа № 386/1268/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2025 року м. Дніпросправа № 386/1268/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23.10.2024 року (головуючий суддя Червоненко Д.В.)

в адміністративній справі №386/1268/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 01.10.2024 до Голованівського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3162800 від 30.09.2024 року, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., постановленої поліцейським 1 взводу 6 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Одеській області сержантом поліції Пустовойтенком Сергієм Юрійовичем..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивача безпідставно зупинила поліція, оскільки не було повідомлено причину зупинки транспортного засобу, що передбачено ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», відповідач не ознайомив його з правами та обов`язками, а також з відеозаписом на якому зафіксовано правопорушення. Крім того в ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» зазначено періодичність проходження технічного контролю транспортними засобами під які його транспортний засіб взагалі не підпадає.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23.10.2024 року позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3162800 від 30.09.2024 року щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, винесену поліцейським 1-го взводу, 6-ї роти, 1-го батальйону сержантом поліції управління патрульної поліції в Одеській області Пустовойтенком Сергієм Юрійовичем.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП закрито згідно п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом. Позивач не заперечує факт керування транспортним засобом «FORD TRANSIT» державний номерний знак НОМЕР_1 та не заперечує факт, що станом на 30.09.2024 вказаний транспортний засіб не проходив обов`язковий технічний контроль. Під час перевірки документів встановлено, що транспортний засіб «FORD TRANSIT» державний номерний знак НОМЕР_1 має тип - спеціалізований вантажний фургон малотоннажний, тому підлягає обов`язковому технічному контролю. Обов`язковому технічному контролю підлягають вантажні автомобілі вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепів до них із строком експлуатації більше 2х років. Зазначає, що вантажопасажирський автомобіль це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений як для перевезення вантажів, а також може використовуватися для перевезення пасажирів. Вважає, що вказаний автомобіль не підпадає під категорію автомобілів, які не підлягають обов`язковому технічному контролю, оскільки повна маса транспортного засобу складає 3000 кг, а строк експлуатації на сьогоднішній день перевищує допустимий.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.09.2024 року поліцейським 1-го взводу, 6-ї роти, 1-го батальйону сержантом поліції управління патрульної поліції в Одеській області Пустовойтенком Сергієм Юрійовичем винесено постанову серії ЕНА №3162800 від 30.09.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в сумі 340грн., згідно якої водій ОСОБА_1 , 30.09.2024 року, 05:44:08 в с. Дачне траса М05 Київ-Одеса 452 км, керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов п.в.р.475289, чим порушив ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух» керування водієм транспортним засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.

Позивач вважає протиправною зазначену постанову серії ЕНА №3162800 від 30.09.2024, оскільки його транспортний засіб не підпадає не під один із випадків, що передбачений статтею 35 ЗУ «Про дорожній рух».

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, КУпАП, Закону України «Про автомобільний транспорт», Закону України «Про дорожній рух», норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року N1306, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу» від 30.01.2012 року №137.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

чи було вчинено адміністративне правопорушення,

чи винна дана особа в його вчиненні,

чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,

чи заподіяно майнову шкоду,

чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Частина 3 статті 121 КУпАП встановлює, що керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.3 б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року N1306 забороняється експлуатація транспортних засобів якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Слід зазначити, що обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Так, пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу» від 30.01.2012 року №137 передбачено, що Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (Порядок) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

При цьому, статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов`язковий технічний контроль транспортних засобів.

Зокрема, вказана норма передбачає, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Стаття 35 Закону України «Про дорожній рух» також встановлює періодичність проходження обов`язкового технічного контролю:

для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Отже, вказані легкові автомобілі вантажопідйомністю до 3,5 тонни із строком експлуатації більше двох років підлягають обов`язковому технічному контролю кожні два роки.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «FORD TRANSIT» державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 14):

Дата першої реєстрації 27.01.2016;

Рік випуску 2011;

Тип - спеціалізований вантажний фургон малотоннажний В;

Повна маса 3000

Маса без навантаження 1824;

Кількість сидячих місць з місцем водія 3.

При цьому матеріали справи не містять доказів, що вказаний транспортний засіб проходив обов`язковий технічний контроль протягом останніх двох років.

Також матеріали справи не місять доказів, що вказаний транспортний засіб не використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, відповідачем, доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Вказані обставини дають підстави для висновку, що не проходження обов`язкового технічного контролю є порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Водночас, статтею 37 Закону України «Про дорожній рух» встановлені підстави для заборони експлуатації транспортних засобів.

Так, забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Отже, позивач в керував транспортним засобом, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3 Правил дорожнього руху України, що є адміністративним правопорушенням, яке передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП (штраф 340 грн.).

На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив зазначені норми, що призвело до помилкового висновку про задоволення позову.

Слід взяти до уваги, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №126/1030/17 (постанова від 17.10.2019) надаючи оцінку подібним правовідносинам, послався зокрема на припис ч. 6 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», відповідно до якого для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить - кожні два роки.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років становить - кожні два роки.

Згідно з підпунктом «б» пункту 31.3 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

З урахуванням вантажного типу транспортного засобу, колегія суддів Верховного Суду у справі №126/1030/17 (постанова від 17.10.2019) дійшла висновку, що автомобіль відповідно до наведених вимог ч. 6 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», пункту 3 вказаного Порядку підлягає обов`язковому періодичному технічному контролю.

Аналогічні висновки були викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.01.2019 року (справа № 361/7761/15а).

При цьому, Верховний Суд звернув увагу, що категорія транспортного засобу «В» не визначає тип автомобіля, вона вказує на категорію водія, який має право керувати цим автомобілем.

Тобто, по допустиму масу даним автомобілем може керувати водій з категорією «В», але сам автомобіль призначений для перевезення вантажів і за зареєстрованими властивостями є вантажним, тому підпадає під вимоги закону.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене вище, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для врахування судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини спростовують доводи, що викладені позивачем.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23.10.2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 16.01.2025 та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова