Справа № 160/28754/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства «САНТЛЕНД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
До суду 19.11.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що перевіркою дотримання вимог валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 04.05.2015 р. № GORTIKI-UKR 054/15 за період з 31.12.2022 р. по 16.08.2024 р., згідно із наданими документами, встановлено наступне. Станом на 31.12.2022 р. за вищевказаним контрактом обліковується дебіторська заборгованість у сумі 301 414,65 Євро. За період з 31.12.2022 р. по 16.08.2024 р. надходження від нерезидента «ТІКІ doo Stara Pazova» товару або повернення ПП «САНТЛЕНД» передплат не відбулось. Станом на 16.08.2024 р., згідно із даних бухгалтерського обліку по рахунку 632 «розрахунки з постачальником в іноземній валюті» розрахунки за контрактом від 04.05.2015 р. № GORTIKI-UKR 054/15 не збалансовано та рахується дебіторська заборгованість у сумі 301 414,65 Євро. Враховуючи вимоги пп.2 п.2 постанови НБУ від 02.01.2019 р. №8 імпортні операції ПП «САНТЛЕНД» за контрактом від 04.05.2015 р. №GORTIKI-UKR 054/15 не підпадають під визначення дроблення валютної операції. Згідно із ч.4 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку. Висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за зовнішньоекономічною операціями ПП «САНТЛЕНД» не надходили. До перевірки також не надано документального підтвердження невиконання умов зовнішньоекономічного контракту через дію форс-мажорних обставин.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві та у відповіді на відзив, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ПП «САНТЛЕНД» за КВЕД є: 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 05.09.2024 №2505/04-36-07-14-04/36041104, відповідно до висновків якого, встановлено порушення ч.3 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII, при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 04.05.2015 р. №GORTIKI-UKR 054/15, укладеного з нерезидентом TIKI doo Stara Pazova (Сербія), в частині ненадходження товару на адресу ПП «САНТЛЕНД» на суму 180 825,03 Євро, за що на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 р. №2473-VIII нараховується пеня за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД.
Перевіркою зокрема встановлено, що контракт від 04.05.2015 р. № GORTIKI-UKR 054/15 між укладений між ПП «САНТЛЕНД», як Покупцем та нерезидентом «GORENJE TIKI d.o.o. Стара Пазова» (Стара Пазова, Сербія), як Продавцем. Продавець у рамках своєї звичайної підприємницької діяльності здійснює продаж та виробництво побутової техніки, електроніки, засобів зв`язку і супутніх товарів під торговою маркою «GORENJE». Покупець у рамках своєї звичайної підприємницької діяльності придбаває і продає на території України побутову техніку, електроніку, засоби зв`язку та інші супутні товари. Предмет контракту - Продавець продає, а Покупець приймає і зобов`язується оплатити Товар відображений в інвойсах. Поставка Товару здійснюється на підставі заявок покупця та комерційних інвойсів. Товар поставляється на умовах FCA Стара Пазова (Сербія) ІНКОТЕРМС 2010. Ціна товару встановлюється в Євро. Загальна вартість поставок за контрактом не перевищить 1000000 євро. За період з 31.12.2022 року по 16.08.2024 року надходження від нерезидента «TIKI doo Stara Pazova» товару та/або повернення ПП «САНТЛЕНД» передплат не відбулось. Станом на 16.08.2024 р. згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» за контрактом від 04.05.2015 р. №GORTIKI-UKR 054/15 не збалансовано та рахується дебіторська заборгованість у сумі 301 414,65 Євро. Висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за зовнішньоекономічною операцією ПП «САНТЛЕНД» не надходили. Враховуючи викладене, перевіркою встановлено порушення ч.3 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції», при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 04.05.2015 р. №GORTIKI-UKR 054/15, укладеного з нерезидентом «TIKI doo Stara Pazova» (Стара Пазова, Сербія), за що на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» нараховується пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.
Відповідно до розрахунку пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях ПП «САНТЛЕНД» за період з 31.12.2022 р. по 16.08.2024 р., що є додатком №2 до акту №2505/04-36-07-14-04/36041104 від 05.09.2024 р., підприємству нараховано пеню у загальному розмірі 615 910,01 грн. за порушення граничних строків розрахунків, а саме:
- з 31.12.2022 р. по 13.02.2023 р. на 45 дні, сума пені 85 493,85 грн.;
- з 31.12.2022 р. по 13.02.2023 р. на 45 дні, сума пені 85 222,52 грн.;
- з 31.12.2022 р. по 13.02.2023 р. на 45 дні, сума пені 93 512,54 грн.;
- з 31.12.2022 р. по 13.02.2023 р. на 45 дні, сума пені 85 822,94 грн.;
- з 31.12.2022 р. по 13.02.2023 р. на 45 дні, сума пені 102 276,77 грн.;
- з 12.01.2023 р. по 13.02.2023 р. на 33 дні, сума пені 73 922,88 грн.;
- з 27.01.2023 р. по 13.02.2023 р. на 18 дні, сума пені 39 926,09 грн.;
- з 28.01.2023 р. по 13.02.2023 р. на 17 дні, сума пені 32 512,13 грн.;
- з 10.02.2023 р. по 13.02.2023 р. на 4 дні, сума пені 6 760,70 грн.;
- з 10.02.2023 р. по 13.02.2023 р. на 4 дні, сума пені 10 459,58 грн.
Відповідно до розрахунку штрафних санкцій, що є додатком до зазначеного податкового повідомлення-рішення, позивачу нараховано пеню у загальному розмірі діяльності 615 910,01 грн. за порушення граничних строків розрахунків, а саме:
- з 31.12.2022 р. по 13.02.2023 р. на 45 дні, сума пені 85 493,85 грн.;
- з 31.12.2022 р. по 13.02.2023 р. на 45 дні, сума пені 85 222,52 грн.;
- з 31.12.2022 р. по 13.02.2023 р. на 45 дні, сума пені 93 512,54 грн.;
- з 31.12.2022 р. по 13.02.2023 р. на 45 дні, сума пені 85 822,94 грн.;
- з 31.12.2022 р. по 13.02.2023 р. на 45 дні, сума пені 102 276,77 грн.;
- з 12.01.2023 р. по 13.02.2023 р. на 33 дні, сума пені 73 922,88 грн.;
- з 27.01.2023 р. по 13.02.2023 р. на 18 дні, сума пені 39 926,09 грн.;
- з 28.01.2023 р. по 13.02.2023 р. на 17 дні, сума пені 32 512,13 грн.;
- з 10.02.2023 р. по 13.02.2023 р. на 4 дні, сума пені 6 760,70 грн.;
- з 10.02.2023 р. по 13.02.2023 р. на 4 дні, сума пені 10 459,58 грн.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755-VI (далі - ПК України).
Відповідно до положень підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, зокрема, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.
Приписами статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 р. №959-ХІІ (далі - Закон №959-ХІІ) встановлено, що господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом і обміном матеріальних та нематеріальних благ, що виступають у формі товару.
Зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ визначає Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 р. № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII в редакції на час спірних відносин). Цей закон також встановлює відповідальність за порушення валютного законодавства.
Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.
За визначенням понять, наведених у статті 1 Закону № 2473-VIII, валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак: а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта; б) торгівля валютними цінностями; в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей.
Валютне регулювання - діяльність Національного банку України та в установлених цим Законом випадках Кабінету Міністрів України, спрямована на регламентацію здійснення валютних операцій суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами; валютний нагляд - система заходів, спрямованих на забезпечення дотримання суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами валютного законодавства.
Резиденти: а) фізичні особи (громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства), які мають постійне місце проживання на території України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за межами України; б) фізичні особи - підприємці, зареєстровані згідно із законодавством України; в) юридичні особи та інші суб`єкти господарювання з місцезнаходженням на території України, які здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України; г) дипломатичні, консульські, торговельні та інші офіційні представництва України за кордоном, що мають імунітет і дипломатичні привілеї, а також філії та представництва підприємств і організацій України за кордоном, що не здійснюють підприємницької діяльності відповідно до законодавства України; ґ) відокремлені підрозділи юридичних осіб, зазначених в підпункті «б» пункту 8 частини першої цієї статті, а саме філії, представництва, відділення або інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи та здійснюють підприємницьку діяльність від імені юридичної особи на території України.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону № 2473-VIII відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Приписами статті 4 Закону № 2473-VIII визначено, що валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.
Свобода здійснення валютних операцій забезпечується шляхом дотримання принципів валютного регулювання, встановлених цим Законом.
Резиденти з урахуванням обмежень, визначених цим Законом та іншими законами України, мають право відкривати рахунки в іноземних фінансових установах та здійснювати через такі рахунки валютні операції.
Нерезиденти з урахуванням обмежень, визначених цим Законом та іншими законами України, мають право відкривати рахунки в українських фінансових установах та здійснювати через такі рахунки валютні операції.
Резиденти мають право придбавати валютні цінності за кордоном, здійснювати їх транскордонне переміщення та (або) транскордонний переказ з урахуванням обмежень, визначених цим Законом.
У сфері здійснення валютних операцій нерезиденти мають усі права, надані резидентам.
Положеннями частин третьої, шостої, дев`ятої та десятої Закону № 2473-VIII визначено, що валютний нагляд відповідно до частини другої цієї статті здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду без втручання у відповідні валютні операції та діяльність суб`єктів таких операцій, крім випадків запобігання агентами валютного нагляду проведенню валютних операцій, що не відповідають вимогам валютного законодавства.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.
Органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.
У разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.
За змістом ч.5 ст.11 Закону № 2473-VIII Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.
Відповідно до ч.1 ст.13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання (ч.2 ст.13 Закону № 2473-VIII).
Згідно із ч.3 ст.13 Закону № 2473-VIII, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Статтею 44 Закону України «Про Національний банк України» від 20.05.1999 р. №679-XIV визначено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні валютного законодавства. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та нагляду належать, зокрема, видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.
Відповідно до пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 року №5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Порядок здійснення банком валютного нагляду за дотриманням його клієнтами-резидентами (крім банків) установлених Національним банком України (далі - Національний банк) граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (далі - граничні строки розрахунків) та порядок інформування банком Національного банку про дотримання клієнтами-резидентами (крім банків) та банком граничних строків розрахунків встановлений Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 року №7 (далі - Інструкція №7).
Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції №7 Банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за:
1) операцією резидента з експорту товарів, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання послуг, експорту прав інтелектуальної власності, інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією;
2) операцією резидента з імпорту товарів, якщо на дату оплати резидентом товару [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] нерезидентом не була здійснена поставка за операцією з імпорту товару з оформленням типів МД, зазначених у підпункті 3 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, та відображенням інформації про таке оформлення у реєстрі МД, або документів, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, або в банку немає інформації про здійснення поставки за такою операцією;
3) імпортною операцією резидента, якщо на дату оплати резидентом продукції [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] імпортна операція без увезення продукції на територію України не була завершена або в банку немає інформації про завершення імпортної операції без увезення продукції на територію України.
За змістом пункту 7 розділу ІІ Інструкції №7 Банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати:
1) оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «Реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;
2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.
Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.
Відповідно до пункту 9 розділу ІІІ Інструкції №7 Банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків:
1) якщо сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів не перевищує незначної суми. У разі здійснення розрахунків за експорт, імпорт товарів в іноземній валюті сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів визначається за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату останньої події за відповідною операцією (остання дата платежу/надходження грошових коштів, дата поставки товару, дата зарахування зустрічних однорідних вимог);
2) у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції;
3) у разі імпорту продукції, яка ввозиться в Україну, - після отримання інформації з реєстру МД про здійснення поставки за імпортною операцією з оформленням МД типу IM-40 «Імпорт», IM-41 «Реімпорт», ІМ-51 «Переробка на митній території», IM-72 «Безмитна торгівля», IM-75 «Відмова на користь держави», IM-76 «Знищення або руйнування» (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або після пред`явлення резидентом документа (крім МД), який використовується для митного оформлення продукції (якщо на продукцію, що імпортується, згідно із законодавством України не оформляється МД);
4) у разі імпорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), - після пред`явлення резидентом акта, рахунку (інвойсу) або іншого документа, який згідно з умовами договору засвідчує виконання нерезидентом робіт, надання послуг, передавання прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі);
5) у разі імпорту продукції без її увезення на територію України - після зарахування грошових коштів від нерезидента на поточний рахунок резидента в банку в разі продажу нерезиденту продукції в повному обсязі за межами України (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за продаж нерезиденту продукції за межами України здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за продукцію) або подання документів, що підтверджують використання резидентом продукції за межами України на підставі договорів (контрактів, угод), інших форм документів, що застосовуються в міжнародній практиці та можуть уважатися договором;
6) у разі заміни кредитора в зобов`язанні за операцією з експорту товарів - після зарахування на поточний рахунок резидента - нового кредитора в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента-боржника за поставлений резидентом - первісним кредитором товар, та за наявності документів про заміну кредитора в зобов`язанні за операцією з експорту товарів.
При цьому, пп.5 п.10 розділу ІІІ Інструкції №7 встановлено, що банк, крім підстав, передбачених у пункті 9 розділу III цієї Інструкції, має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності: документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов: вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.
Відповідно до ч.5 ст.13 Закону № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Пунктом 14-2 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 року № 18» «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою Національного банку України від 07.07.2022 р. № 142, передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022 року.
За змістом ч.7 ст.13 Закону № 2473-VIII у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.
За змістом ч.8 ст.13 Закону № 2473-VIII Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
З аналізу наведених норм чинного законодавства слідує, що виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки визначені законодавством, а у разі порушення встановлених строків до резидента застосовується відповідальність у виді пені у визначеному розмірі, а саме 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. При цьому, валютним законодавством передбачено можливість зняття експортної операції з контролю (завершення здійснення банком валютного нагляду) через припинення зобов`язань між резидентом і нерезидентом як шляхом їх виконання, так і у разі припинення зобов`язання в інший спосіб, зокрема, відступленням права вимоги та зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності умов, передбачених підпунктом 6 пункту 9 та підпунктом 5 пункту 10 розділу ІІІ Інструкції №7.
Як вбачається з акту №2505/04-36-07-14-04/36041104 від 05.09.2024 р., за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача, за період з 31.12.2022 року по 16.08.2024 року надходження від нерезидента «TIKI doo Stara Pazova» товару та/або повернення ПП «САНТЛЕНД» передплат не відбулось. Станом на 16.08.2024 р. згідно із даними бухгалтерського обліку по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» за контрактом від 04.05.2015 р. №GORTIKI-UKR 054/15 не збалансовано та рахується дебіторська заборгованість у сумі 301 414,65 Євро.
Як встановлено судом, у зв`язку з невиконанням «TIKI doo Stara Pazova» (Стара Пазова, Сербія) зобов`язань відповідно до умов контракту від 04.05.2015 р. №GORTIKI-UKR 054/15 з поставки товару у повному обсязі у встановлений контрактом строк, за який ПП «САНТЛЕНД» було здійснено попередню оплату, позивач 18.04.2023 р. звернувся до МКАС при ТПП України з позовною заявою про стягнення заборгованості в сумі 309 483,08 євро з нерезидента «TIKI doo Stara Pazova» (Стара Пазова, Сербія).
Рішенням МКАС при ТПП України від 11.03.2024 р. у справі №228/2023 стягнуто з «TIKI doo Stara Pazova» на користь ПП «САНТЛЕНД» 309 483,08 євро попередньої оплати за непоставлений товар та 8 910,57 євро - не відшкодування витрат по справі арбітражного збору, а разом 318 393,65 євро.

Як вже зазначено судом вище, відповідно до ч.5 ст.1З Закону №2473-VIII порушення резидентами строків тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Судом також встановлено, що при здійсненні розрахунку пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД за ненадходження від нерезидента «TIKI doo Stara Pazova» (Стара Пазова, Сербія) товару на адресу ПП «САНТЛЕНД» (Україна) саме на загальну cуму попередньої оплати у розмірі 309 483,08 Євро, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області нараховано пеню в сумі 615 910,01 грн. до дня прийняття позовної заяви до розгляду MKAC при TПП України, а саме по 13.02.2023 року включно.

Таким чином, оскільки ПП «САНТЛЕНД» саме 14.02.2023 року направило позовну заяву до MKAC при TПП України (поштова накладна №619), Головне управління ДПС у Дніпропетровській області правомірно за ненадходження від нерезидента «TIKI doo Stara Pazova» (Стара Пазова, Сербія)) товару на адресу ПП «САНТЛЕНД» (Україна) на загальну суму попередньої оплати у розмірі 309 483,08 Євро нарахувало пеню в розмірі 615 910,01 грн.

Водночас, позивачем документів, які спростовують наявність фактів порушення норм валютного законодавства при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 04.05.2015 р. №GORTIKI-UKR 054/15, не надано.

За таких обставин, суд доходить висновку, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області за порушення ч.3 ст.1З Закону №2473-VIII в частині ненадходження товару на адресу ПП «САНТЛЕНД» на суму 180 825,03 Євро, на підставі ч.5 ст.13 №2473-VIII, правомірно нарахувало позивачу пеню у загальній сумі 615 910,01 грн.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23.07.2024 р. у справі №826/17473/17.

Щодо посилання позивача на п.52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України протягом дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню, проте така норма застосовна у сфері справляння податків і зборів та не підлягає застосуванню у сфері регулювання валютних правовідносин.

Крім того, зміни до положень Закону України «Про валюту і валютні операції» здійснюються виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Однак до Закону №2473-VIII не вносились норми, які б дозволяли не застосовувати пеню (звільняли від застосування пені) за порушення строку розрахунків в іноземній валюті у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19).

При цьому, суд зауважує, що маючи на меті звільнити суб`єктів господарювання, які вчинили правопорушення, у вигляді порушення строків розрахунків, від відповідальності у вигляді пені законодавець вносить відповідні зміни саме до Закону України «Про валюту і валютні операції».

Так, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 р. № 2260-IX статтю 16 Закону України «Про валюту і валютні операції» доповнено пунктом 13 такого змісту: "13. Відповідальність, передбачена частиною п`ятою статті 13 цього Закону, не застосовується до резидентів - суб`єктів господарювання, що вчинили відповідне правопорушення, якщо імпортні операції не можуть бути завершені внаслідок дії постанови Кабінету Міністрів України «Про застосування заборони ввезення товарів з російської федерації» від 09.04.2022 р. № 426".

Отже, суд доходить до висновку, що пеня, передбачена частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), застосовується на загальних підставах і на таку не поширюються положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Також, підпунктом 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Тобто нормами вказаного пункту визначено певні особливості справляння податків і зборів на певний період часу - на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

Суд вважає, що така норма може бути застосована до строків, визначених як податковим так і іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, але виключно у податковій сфері (у сфері справляння податків і зборів).

Однак, як вже було зазначено Закон України «Про валюту і валютні операції» є спеціальним законом, який регулює, не сферу справляння податків і зборів, а сферу здійснення валютних операцій, валютного контролю та валютного нагляду, отже питання строків та відповідальності за їх порушення врегульовано саме зазначеним Законом, зміна положень якого здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. При цьому якщо положення інших законів суперечать положенням Закону «Про валюту і валютні операції», застосовуються положення саме Закону «Про валюту і валютні операції».

Тобто про зупинення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів мали бути внесені відповідні зміни до Закону України «Про валюту і валютні операції», чого законодавцем зроблено не було.

Отже, підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та Закон України «Про валюту і валютні операції», зокрема стаття 13, не є конкуруючими нормами, і те що підпункт 69.9 пункту 69 прийнятий пізніше у часі (03.03.2022 р.) не є підставою для його застосування до спірних правовідносин.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 23.07.2024 року у справі №240/25642/22 та від 29.08.2024 року у справі № 280/7416/23, що враховується судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Щодо посилання позивача на те, що контролюючим органом вже перевірялось дотримання валютного законодавства при виконанні контракту від 04.05.2015 р. №GORTIKI-UKR 054/15, суд вказує на таке.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням ДПС в Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «САНТЛЕНД» з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 04.05.2015 р. № GORTIKI-UKR 054/15 за період з 18.03.2017 р. по 30.12.2022 р. та за результатами перевірки винесено податкове повідомлення-рішення форми «С» від 23.03.2023 р. № .

Тоді, як оскаржуване у цій справі податкове повідомлення-рішення форми «С» від 01.10.2024 року № прийняте за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 04.05.2015 р. №GORTIKI-UKR 054/15 за період з 31.12.2022 р. по 16.08.2024 р. Тобто, контролюючим органом було проведено перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 04.05.2015 р. №GORTIKI-UKR 054/15 за різні періоди.

Отже, твердження позивача про повторне призначення відповідачем перевірки за той самий період та тому порушення вимог п.78.2 ст.78 ПК України, суд вважає безпідставним.

Таким чином, суд погоджується з висновками податкового органу щодо порушення ПП «САНТЛЕНД» ч.3 ст.1З Закону №2473-VIII при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 04.05.2015 р. № GORTIKI-UKR 054/15, укладеного з нерезидентом компанією «TIKI doo Stara Pazova» (Сербія), в частині ненадходження товару на суму 180 825,03 Євро, за що згідно із ч.5 ст.13 Закону №2473-VIII нараховується пеня за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 01.10.2024 року №, яким накладено штрафну санкцію за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 615 910,01 грн., прийнято відповідачем обґрунтовано, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

В силу ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову повністю у задоволенні позову з викладених вище підстав.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовної заяви Приватного підприємства "САНТЛЕНД" (вул.Костенка, буд.27, кв.44, м.Кривий Ріг, Криворізький район, Криворізька область, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, буд.17а, м.Дніпро, 49005, ) про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма