Справа № 340/6608/24
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/6608/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. НАУМЕНКА, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Борисенка, 7, м. Рівне, 33028, )

до відповідача-2: Пенсійного фонду України (вул. Бастіонна, 9, м. Київ, 01601, )

про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

1) визнати протиправними рішення від 03.07.2024 №208/0315-24 Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії №21-63вих24 від 24.06.2024;

2) скасувати рішення Пенсійного фонду України у Рівненській області від 03.07.2024 №208/0315-24, щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії №21-63вих24 від 24.06.2024;

3) визнати протиправними рішення Пенсійного фонду України від 08.08.2024 №33456-38668/С-03/8-2800/24 про відсутність підстав для перегляду рішення про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 03.07.2024 №208/0315-245 та здійснення перерахунку;

4) зобов`язати Пенсійний фонд України здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 13.09.2023 та виплатити заборгованість, яка виникла у зв`язку з таким перерахунком, з урахуванням різниці між виплаченою та нарахованою пенсією, без обмеження максимального розміру пенсії відповідно до довідки про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії №21-63вих24 від 24.06.2024.

Позов обґрунтований тим, що 26.06.2024 позивачем було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області заяву щодо перерахунку пенсії на підставі довідки № 21-63, виданої 13.09.2024 року Луганською обласною прокуратурою ОСОБА_1 . Заяву розглянуто в умовах екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області та прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії. Не погодившись з рішенням, позивач подав скаргу до Пенсійного фонду України, яка останнім не була задоволена. Вказане стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників (а.с. 53).

31.10.2024 року відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що оскільки, Пенсійним фондом України не приймались рішення стосовно пенсійного забезпечення позивача, а відповідь на скаргу не є управлінський рішенням, Пенсійний фонд України є неналежним відповідачем у справі (а.с. 29-36).

08.11.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2, за змістом якої позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та не заперечує, щодо покладення Пенсійним фондом України, як установою, уповноваженою здійснювати контроль за призначенням та перерахунком пенсії, обов`язку здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки № 21-63 виданої 13.09.2024 року та реалізацію решти заявлених позовних вимог на територіальний орган Пенсійного фонду України (а.с. 37-39).

08.11.2024 року відповідачем-1 подано відзив на позовну заяву, за змістом якого Головне управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що позивачу пенсія призначена з 20.06.2023 року за вислугу років, згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII. У наданій довідці посадовий оклад вказано станом на 13.09.2023, водночас на день формування довідки розмір посадового окладу не було встановлено нормативно-правовими актами, тому підстав для врахування даної довідки не було (а.с. 40-49).

11.11.2024 року позивач подав відповідь на відзив відповідача-1, зазначив, що підвищення заробітної плати відбулось з дня прийняття рішення Конституційним судом України від 13.09.2023 року №8-р(ІІ)/2023, на підставі цього рішення і було видано довідку про розмір грошового забезпечення станом на 13.09.2023 року, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.50-52).

Ухвалою від 15.11.2024 року суд витребував у відповідача-2 докази, які можуть містити інформацію стосовно предмету даного спору (а.с. 53).

На виконання ухвали 25.11.2024 Пенсійним фондом України надано заяву про виконання ухвали суду та надано копії документів з бази централізованих інформаційних носіїв, за якими призначено пенсію позивача (а.с. 57-89).

Дослідивши надані сторонами матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 82), перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 20.06.2023 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

Згідно протоколу призначення пенсії від 27.06.2023 року, стаж роботи в органах прокуратури становить 25 років 0 місяців 9 днів. Розмір призначеної пенсії з надбавками становить 9068,75 грн. (а.с. 87).

24.06.2024 року Луганською обласною прокуратурою було видано позивачу Довідку № 21-63 вих24 від 24.06.2024 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за нормами, чинними станом на 13.09.2023 року за відповідною (прирівняною) посадою прокурора прокуратури.

26.06.2024 позивачем подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області заяву про перерахунок пенсії на підставі довідки № 21-63 вих24 від 24.06.2024 року, виданої Луганською обласною прокуратурою ОСОБА_1 та надано документи згідно розписки-повідомлення (а.с. 78).

За результатом розгляду заяви позивача, відділом перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято Рішення про відмову в перерахунку пенсії №08 від 03.07.2024 року, з посиланням на рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, за яким працівникам прокуратури згідно Закону України «Про прокуратуру» перерахунок пенсії проводиться, зокрема, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, на момент виникнення права на перерахунок.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 19, 46 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За правилами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України є Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі по тексту - Закон № 1697-VII).

Із набранням чинності вказаним Законом № 1697-VII визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, крім, зокрема, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1.

До скасування вищевказаних норм, стаття 50-1 Закону № 1789-XII передбачала, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII внесено зміни до Законів №1697-VII та №1789-XII, визначивши, що з 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 18 ст. 50-1 та ч. 20 ст. 86 відповідно).

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) (далі - Рішення № 7-р(ІІ)/2019) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положення частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

При цьому, пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього рішення:

- частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

У своєму рішенні № 7-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України також зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Судом враховується, що частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII у первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Однак, згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України.

Враховуючи міжнародні стандарти діяльності органів прокуратури та юридичні позиції Конституційного Суду України, метою нормативного регулювання, зокрема питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 № 2136-VIII.

Як було підкреслено вище, у пункті 2 резолютивної частини рішення № 7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, відповідні положення втратили чинність з 13.12.2019, а тому Закон № 1697-VII з указаної дати не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, суд акцентує увагу на тому, що підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Враховуючи відсутність нормативного акту, який би регулював порядок перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури, суд з урахуванням частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновку про можливість застосування до спірних правовідносин Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, яким встановлено, що з метою перерахунку призначеної пенсії до Управління пенсійного фонду подається заява встановленого зразка.

Згідно з частиною 1, 2 статті 81 Закону №1697-VII заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок.

Разом з цим, відповідно до другого речення абзацу третього пункту 3 розділу ІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Закону № 113-ІХ передбачалося, що за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих та військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 у справі за конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу третього пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 9 вересня 2019 року № 113-ІХ (щодо винагороди прокурора як гарантії його незалежності)" визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), друге речення абзацу третього пункту 3 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ.

У цьому Рішенні Конституційний Суд України, відповідаючи на порушені заявниками питання, з покликанням, з-поміж іншого, на свої рішення від 26 березня 2020 року № 6-р/2020, від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019, від 1 березня 2023 року № 1-р(II)/2023 виснував, що врегулювання законом, а не підзаконним актом питань матеріального, соціального, пенсійного забезпечення прокурорів становить гарантію забезпечення їх незалежності, унеможливлює втручання органів виконавчої влади в діяльність прокуратури, що інакше призведе до недодержання принципу поділу влади.

Конституційний Суд України зазначив також, що наділення Кабінету Міністрів України повноваженням урегульовувати питання винагороди прокурорів не можна визнати таким, що відповідає конституційній вимозі щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

З огляду на ці міркування Конституційний Суд України дійшов висновку, що друге речення абзацу третього пункту 3 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-IX є таким, що суперечить статті 6 Конституції України в поєднанні з частиною другою статті 131-1 Конституції України.

Крім того, визначення розміру окладу на зазначений період відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури, у спірний період, визнано неконституційним.

Як було встановлено судом, 24.06.2024 Луганською обласною прокуратурою відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(II)/2023 позивачу видано довідку №21-63вих24 від 24.06.2024 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами, чинними на 13.09.2023 року за відповідною (прирівняною) посадою прокурора прокуратури.

Вказана довідка була надана позивачем до пенсійного органу для здійснення перерахунку пенсії.

Таким чином, виходячи з положень рішення № 7-р(ІІ)/2019, суд дійшов висновку, що із дня набрання чинності цього рішення Конституційного Суду України у позивача виникло право на перерахунок пенсії та ним дотримано вимоги щодо реалізації такого права, а саме: отримано довідку про розмір заробітної плати та надано її до пенсійного органу із відповідною заявою про проведення перерахунку пенсії.

Згідно з частинами другою, третьою та четвертою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII пенсія призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.

Положеннями частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Відтак при перерахунку пенсії повинні враховуватися складові заробітної плати позивача за посадою, з якої позивачу призначено пенсію.

На користь такого висновку свідчить також норма, викладена у третьому реченні частини четвертої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, згідно з якою посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.

Суд зауважує, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування та перерахунок на підставі наданих їм відповідними органами довідок про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), а розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових заробітної плати (грошового забезпечення), зазначених у довідках.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що довідка від 24.06.2024 року №21-63вих24, видана позивачу для перерахунку його пенсії, не була оскаржена, не визнана недійсною, а відтак у суду відсутні підстави не брати її до уваги.

Своєю чергою, відповідачем не поставлено під сумнів надану йому позивачем довідку від 24.06.2024 року №21-63вих24 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за нормами, чинними на 13.09.2023 за відповідною (прирівняною) посадою, як і не ініційовано проведення перевірки обґрунтованості її видачі, що дає підстави суду стверджувати про відсутність у відповідача будь-яких сумнівів з цього приводу.

Положеннями частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, відмовивши у здійсненні перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки від 24.06.2024 року №21-63вих24, виданої Луганською обласною прокуратурою, діяло поза межами повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову здійснити перерахунок пенсії підлягають задоволенню.

Відповідно лист Пенсійного фонду України від 08.08.2024 №33456-38668/С-03/8-2800/24 про відсутність підстав для перегляду рішення про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 03.07.2024 №208/0315-245 та здійснення перерахунку свідчить також про протиправну бездіяльність Пенсійного фонду України, як органу виконавчої влади, уповноваженого на здійснення контролю за призначенням та перерахунком пенсій громадянам України.

Водночас вказаний лист не є управлінським рішенням, а Пенсійний фонд України не наділений функціями призначення та перерахунку пенсій, а тому позовні вимоги в частині скасування листа Пенсійного фонду України від 08.08.2024 №33456-38668/С-03/8-2800/24 та зобов`язання відповідача-2 перерахувати пенсію позивача задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог в частині перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Обмеження виплати пенсії максимальним її розміром вперше було встановлено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон №3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, та прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.

За змістом частини першої статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

За приписами абзацу першого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

На думку суду, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону №3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон №1789-ХІІ втратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом №1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом №1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду при розгляді справи №580/5962/20 у постанові від 21 грудня 2021 року відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі №589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14 жовтня 2014 року - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII.

Таким чином, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Натомість, відповідно до матеріалів пенсійної справи, розмір призначеної пенсії позивача становить 9068,75 грн. (а.с.87), що не перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (23610 грн.)

Доказів, які б свідчили про перевищення розміру пенсії позивача десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, як і доказів обмеження відповідачем-1 розміру виплаченої пенсії позивача максимальною величиною, матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що під час винесення відповідачем-1 протиправного рішення, останнім не вирішувалось питання обмеження пенсії позивача максимальним розміром. Відповідач заперечував саме право позивача на перерахунок пенсії по новій довідці, що в свою чергу свідчить про передчасність даної позовної вимоги.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси особи, а отже позовні вимоги у зазначеній частині задоволенню не підлягають з причин їх передчасності.

Положеннями частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до підпунктів 4, 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що спірне рішення відповідача-1 про відмову у перерахунку пенсії належить скасувати, бездіяльність відповідача-2 визнати протиправною, а Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зобов`язати здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII на підставі довідки Луганської обласної прокуратури №21-63вих24 від 24.06.2024, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Позивачем під час розгляду справи надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не були спростовані відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення відповідачем судових витрат матеріали справи не містять, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 139, 241-246, 250, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 03.07.2024 №208/0315-24 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії №21-63вих24 від 24.06.2024.

Визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо перегляду рішення про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 03.07.2024 №208/0315-245.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області () здійснити з 13.09.2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеного в довідці №21-63вих24 від 24.06.2024, виданій Луганською обласною прокуратурою, з урахуванням вже виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Учасникам справи, які зареєстрували електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи. Вказане не позбавляє права таку особу отримати копію судового рішення у паперовій формі за її окремою заявою.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО