Справа № 760/25436/24
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/752/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Майстренка О.М., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

У жовтні 2024 року представник позивача, адвокат Таранов С.І. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва в інтересах ОСОБА_1 із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови №101497 від 26.06.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Свої вимоги мотивує тим, що т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 25.06.2024 без участі позивача винесено постанову № 101494, згідно якої ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, під час дії особливого періоду, та оголошеної мобілізації, порушив пункт 4 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 (далі - Правила), а саме: 21.06.2024 року о 15год. 14хв. спільно з працівниками поліції та співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 був доставлений до КНП «Консультативно-діагностичний центр» (м. Київ, вул. Гарматна, 36) для оновлення військово - облікових даних. Вказаною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 2 ст.210 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 15000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн.

Зазначив, що 21.06.2024 позивач перебував на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не заперечується відповідачем та підтверджується інформацією викладеною у військово-обліковому документі від 08.10.2024 року №1. На виконання вимог законодавства позивач оновив свої військово-облікові данні вчасно.

Також вказав на порушення вимог ст. 268 КУпАП, а саме винесення постанови у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протоколом автоматизованого розподілу справи головуючим у справі визначено суддю Майстренка О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.10.2024 було відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19 листопада 2024 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву представника позивача, адвоката Таранова С.І., в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Частиною 2 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Частиною 1 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Вказана норма закону є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті такого правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Судом встановлено, що постановою № 101494 від 25.06.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, під час дії особливого періоду, та оголошеної мобілізації, порушив

п. 4 Правил та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП. Вказаною постанововю на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 15000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн.

Згідно з п. 4 ч. 1 Правил призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем не надано жодних доказів відмови позивача від проходження медичного огляду для визначення ступеню придатності до військової служби під час мобілізації, а також доказів притягнення позивача до адміністративної відповідальності за

ч. 1 ст. 210 КУпАП протягом року до винесення оскаржуваної постанови.

Більш того, оскаржувана постанова не містить даних щодо її отримання особою, що притягається до адміністративної відповідальності та роз`яснення даній особі її процесуальних прав, визначених ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність в оскаржуваній постанові підпису позивача.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному судочинстві у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постанові від 17 липня 2019 року у справі №295/3099/17.

Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи належних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 поставленого йому у вину адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, поставленого йому у вину, тому постанова № 101494 від 25 червня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за

ч.2 ст.210 КУпАП, винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження у справі відповідно до положень ст. 286 КАС України - закриттю.

Враховуючи наведене вище, позовом у цій справі підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення № 101494 від 25 червня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , судовий збір сплачений за подання позову 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя О.М. Майстренко