Справа № 302/758/24
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 302/758/24
Провадження № 2-а/302/28/24 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.12.2024 року с-ще Міжгір`я
31.05.2024 до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , поданий представником - адвокатом Кривка П.П., до Хустського районного управління поліції в особі Міжгірського відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 03.11.2023 року поліцейським відділення №2 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області Криванич В.І. відносно ОСОБА_1 складено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1225854.
Як зазначено у вказаній постанові, 03.11.2023 в селі Торунь по вулиці Центральна ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме зателефонував до поліції та повідомив факт, який не знайшов свого підтвердження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП та на ОСОБА_1 цією постановою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн.
У змісті постанови зазначається, що від отримання копії постанови ОСОБА_1 відмовився
З винесеною відносно ІІІекети МІ. постановою у справі про адміністративне правопорушення позивач не погоджується та вважає її протиправною і такою, що підлягає скасуванню у повному обсязі.
По суті складеної постанови ОСОБА_1 вказує про наступні обставини: 03.11.2023 року він звернувся до сільського старости Торунського старостату Міжгірської селищної ради з проханням видати йому довідку про склад сім`ї по місцю проживання, яка необхідна йому для оформлення пенсії. Вказана довідка потрібна йому була терміново, оскільки 05.11 2023 року він мав виїхати у місто Хуст, на лікування у лікарню, де йому повинні були зробити хірургічну операцію, а тому не хотів, щоб розгляд питання по пенсійним виплатам відкладався на тривалий час у зв`язку з його перебуванням на лікуванні.
Сільський староста ОСОБА_2 безпричинно, як він вважає, не видала йому, ОСОБА_1 потрібну довідку та сказала, що таку довідку може видати йому лише наступного тижня.
Вважаючи, що сільський староста неналежно виконує свої службові обов`язки і безпричинно відмовляє йому у видачі довідки з місця проживання, ОСОБА_1 зателефонував у поліцію на спецлінію «102». Телефонний дзвінок прийняли працівники обласного Управління поліції в місті Ужгород, які у свою чергу запитали у ОСОБА_1 причини звернення до поліції, на що він пояснив ситуацію, яка склалася та попросив поліцейських вжити, по можливості, заходів та якимось чином вплинути на сільського старосту, щоб та видала йому довідку, на що йому повідомили, що зв`яжуться з Міжгірським відділенням поліції. Невдовзі до сільського старостати приїхали поліцейські. Та, побачивши поліцейську машину, сільський староста терміново вибігла з приміщення старостату і видала ОСОБА_1 необхідну йому довідку.
Разом з тим, поліцейським з невідомих причин було складено відносно ОСОБА_1 вищевказану постанову за ст.183 КУпАП про завідомо неправдивий виклик поліції хоча він телефонував в обласне управління поліції і ніякої неправдивої інформації не повідомляв, а просив по можливості вплинути на сільського старосту, щоб та йому видала довідку з місця його проживання.
З вищевказаних підстав позивач ОСОБА_1 вважає, що ним не було вчинено правопорушення і ніякої неправдивої інформації він працівникам поліції не повідомляв. Та вважаючи, що сільський староста по відношенню до нього діє неправомірно і відмовляється виконати свої службові обов`язки, він зателефонував у поліцію, вважаючи, що поліцейські приймуть всі необхідні міри, що призвело до бажаного результату і довідку сільський староста врешті решт йому видав по приїзду працівників поліції.
Позивач ОСОБА_1 також стверджує, що копію оскаржуваної постанови йому на місці вручено не було і про її складення йому нічого не було відомо. Наприкінці 2023 року він тривалий час перебував на стаціонарному і амбулаторному лікуванні. 17.11.2023 у районній лікарні м.Хуст був прооперований, що підтверджується медичними довідками та виписками з медичної картки.
Про винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 довідався лише після отримання поштового відправлення з Міжгірського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області, в якому знаходився лист державного виконавця та постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього за вищевказаною постановою подвійного розміру штрафу в сумі 1700 гри. Після чого він, будучи малозабезпеченим та похилого віку звернувся до відділення центру з надання безоплатної правничої допомоги. Після видачі доручення адвокату на надання правової допомоги, за запитом адвоката від 20.05.2024 року державним виконавцем було видано адвокату копію оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, яка знаходилася в матеріалах виконавчого провадження.
Таким чином, як вказує позивач ОСОБА_1 , зі змістом оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення він та його представник ознайомились лише 20.05.2024 року, у зв`язку з чим змушені звернутися до суду з клопотанням про поновлення позивачу процесуального строку звернення до суду з даним позовом, як такий, що пропущений з поважних причин та у пред`явленому адміністративному позові ОСОБА_1 просить: визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1225854 від 03 листопада 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за ст.183 КУпАП та закрити провадження в цій справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П. від 03.06.2024 року заявлено про самовідвід, який ним задоволено та справу передано до канцелярії суду, для передачі до іншого судді, в порядку, передбаченому ст.31 КАС України (а.с.22).
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2024, дану адміністративну справу передано судді Сидоренко Ю.В.
Ухвалою судді від 17.06.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі № 302/758/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та представників сторін. Витребувано від відповідача Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області матеріали справи про адміністративне правопорушення за оскаржуваною постановою відносно ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП (а.с.27-28).
Ухвалою суду від 12.07.2024 року залучено до участі в адміністративній справі № 302/758/24 за позовом ОСОБА_1 до Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якості співвідповідача - Головне управління Національної поліції у Закарпатській області. Витребувано від співвідповідача ГУНП в Закарпатській області матеріали справи про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП (а.с.34-35).
06.08.2024 року до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив співвідповідача ГУНП в Закарпатській області в особі представника Олексій В.В. на позовну заяву ОСОБА_1 та в якому зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що 03.11.2023 року ОСОБА_1 здійснив повідомлення на спеціальну лінію «102» та повідомив, що йому незаконно відмовляють у видачі довідки про склад сім`ї, однак в ході встановлення обставин даний факт не був підтверджений. Постановою серії ЕГА №1225854 від 03.11.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Та відповідач вважає, що поліцейським ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції Криванич В.І. було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого складено постанову серії ЕГА №1225854 від 03.11.2023 року та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП. Звертає увагу, що постанова серії ЕГА №1225854 від 03.11.2023 року відносно ОСОБА_1 складена відповідачем відповідно до норм КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року та посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства, в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають. Поліцейський ОСОБА_3 , при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв розсудливо і пропорційно, оскаржувана постанова винесена з додержанням норм чинного законодавства, та з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для справ та інтересів особи, і цілями, на досягнення яких спрямовано було рішення про накладення штрафу, а тому підстав для скасування постанови не вбачають. Просять в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі (а.с.37).
06.08.2024 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява співвідповідача ГУНП в Закарпатській області в особі уповноваженого представника Олексій В.В., про залишення позову без розгляду. Та у поданій заяві зазначають, що позовну заяву ОСОБА_1 подано до суду 30.05.2024 року, проте оскаржувана постанова винесена 03.11.2023 року, яка є предметом розгляду у даній справі, тобто позов поданий з порушенням строків. Та вважають, що звернення до суду 30.05.2024 року після спливу 210 днів є суттєвим порушенням норм процесуального права та своєчасне звернення до суду з даним позовом залежало виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто ця обставина має суб`єктивний характер, що свідчить про неповажність причин пропуску строку звернення з адміністративним позовом Поновлення пропущеного строку має бути обґрунтованим, виключно за наявності поважних причин для цього, проте таких причин позивач у своєму позові не наводить. Вказують, що юридична необізнаність та невірне трактування норм права, відсутність чіткого законодавчого регулювання певних питань, не є поважною причиною пропуску строку на звернення до суду. З матеріалів справи не вбачається доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення позивача до суду з даним позовом. Та відповідач просить залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ГУНП в Закарпатській області про скасування постанови серії ЕГА №1225854 в справі про адміністративне правопорушення від 03.11.2023 року (а.с.43-37).
Повно та всебічно вивчивши матеріали справи № 302/758/24, а також надані сторонами докази, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення відповідача проти позову, та враховуючи обставини у справі, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами даної адміністративної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , підлягають задоволенню частково, з наступним підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Частина 2 цієї статті встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Та з урахуванням положень ч.8 ст.262 КАС України, судовий розгляд у даній справі проведено на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як вбачається з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення стягнення серії ЕГА №1225854, складеної поліцейським ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Криванич В.І. від 03.11.2023 року, ОСОБА_1 , позивача у даній справі, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень, та копія цієї постанови є в матеріалах справи (а.с.13-14).
Згідно змісту оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що 03.11.2023 року близько о 10-45 год. в селі Торунь по вулиці Центральна ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме зателефонував до поліції та повідомив факт, який не знайшов свого підтвердження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП та ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн.(а.с.14).
Зі змісту положень ст.183 КУпАП вбачається, що завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.
Диспозиція ст.183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу та правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.183 КУпАП розглядають органи Національної поліції.
Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Крім того, згідно ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.
Згідно до ч.ч.1,2 ст.2 КАС України, у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.
Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.
Частиною 4 ст.258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції, відповідно до приписів ст.283 КУпАП, виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Отже, перевірці у такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.
Підтвердження наявності таких обставин на час прийняття рішення зазвичай закріплене у відповідних процедурах, що регламентовані законними та підзаконними актами, дотримання яких і дія у межах яких є обов`язком суб`єкта владних повноважень згідно ст.19 Конституції України.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Крім того, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий та сімейний стан, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , заперечує проти вчинення ним інкримінованого правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. Зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані.
На запит суду, надана інформація ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області за вих. № 654/106/28-2-2023 від 21.04.2023 року про те, що фото,-відео матеріли та документи, на підставі яких інспектор Афонін А.В, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_4 ,, на пристрій боді-камеру №04, через технічні причини відеозйомка не зберіглася (а.с.32).
Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення визначений главою 22 КУпАП.
Згідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст.73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачкою, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.
Крім того, в розумінні ст.251 КУпАП пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є доказами. Однак такі пояснення у позивача ОСОБА_1 , свідків-очевидців подій 03.11.2023 року не були відібрані, а тому жодної оцінки вказаного доказу надано не було.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на докази, якими обґрунтовуються рішення поліцейського про накладення адміністративного стягнення на позивачку за вчинення адміністративного правопорушення у виді штрафу.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст.7 КУпАП).
Частина 1 ст.9 КУпАП, визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Як стверджує позивач ОСОБА_1 в пред`явленому до суду позові, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.
Відповідно частини 4 статті 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Тобто, з урахуванням наведених обставин, суд вважає, що доводи позивача не були спростовані, будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, відповідачем суду не надано, про факт вчинення адміністративного правопорушення свідчить лише постанова, яка фактично не містить в собі опису вчиненого правопорушення, а лише констатує факт порушення.
У відповідності до положень ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, враховуючи, що відповідачем, яка є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачкою адміністративного правопорушення та спростовували пояснення позивача викладені в позові, приймаючи до уваги приписи ч.2 ст.77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена відповідачем з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.
Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

А отже, суд звертає увагу на те, що сама по собі постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (постанова Верховного Суду від 14 травня 2020 року в справі № 240/12/17).

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Предметом судового розгляду за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача ОСОБА_1 у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП та накладення стягнення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, оскаржувана постанова є невмотивованою, фабула викладена неналежним чином, без зазначення при яких саме обставинах було вчинено порушення статті 183 КУпАП і в чому саме воно виразилось. Також, з оспорюваної постанови вбачається, що поліцейський не відбирав пояснення у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановив свідків (очевидців) правопорушення на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому проступку, а також обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чим обґрунтовується застосування до позивача стягнення у виді штрафу саме у такому розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та суд приходить до переконання, що правомірність прийнятого рішення не доведена, позов є підставним та підлягає до задоволення, а тому оскаржувану постанову необхідно скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Суд вважає, що постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки не містить доказової бази вчинення правопорушення.

Так, в оспорюваній постанові, всупереч вимогам ст.ст.283,284 КУпАП, не зазначено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

А отже, дії поліцейського відділення поліції №2 (смт. Міжгір`я) Хустського районного РУП ГУНП в Закарпатській області Криванич В.І. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності доказів вини ОСОБА_1 ,. є протиправними, а відтак винесена поліцейським Криванич В.І. постанова серії ЕГА № 1225854 від 03.11.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП є необґрунтованою, не підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає скасуванню.

При цьому, особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України. Так, ч.3 цієї статті визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень, закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення відповідачем не доведена, твердження позивача ОСОБА_1 належними та допустимими доказами відповідачем не спростовані, а тому постанову серії ЕГА № 1225854 від 03.11.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 850,00 гривень слід скасувати.

Також, суд вважає що належним способом захисту порушеного права позивача в спірних правовідносинах буде саме скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, оскільки норми КУпАП та Інструкції № 1395 від 07.11.2015 року в їх взаємодії з нормами Закону України «Про Національну поліцію» дають підстави для висновку про наявність у відповідача, як посадової особи Національної поліції, повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням порушення громадського порядку, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови, у разі виявлення правопорушень, в тому числі, передбачених ст.183 КУпАП.

Крім того, позивач ОСОБА_1 , звертаючись з письмовим клопотанням, просить поновити строк звернення до суду з цим адміністративним позовом, посилаючись на те, що про існування оскаржуваної постанови, винесеної 03.11.2023 року він дізнався після отримання з Міжгірського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області поштового відправлення з постановою про відкриття виконавчого провадження, після звернувся до відділення Центру з надання безоплатної правничої допомоги, та за запитом адвоката вони отримали 20.05.2024 року постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕГА № 122 5854 від 03.11.2023 року.

Наведені обставини підтверджуються відповіддю з Міжгірського відділу ДВС за № 6776/24.11-38 від 01.07.2024 року на запит суду, та з якої вбачається, що 07 березня 2024 року до відділу надійшла на виконання постанова серії ЕГА № 122 5854 від 03.11.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 1700 грн. Державним виконавцем 11.03.2024 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено сторонам виконавчого провадження. 20.05.2024 до Міжгірського відділу ДВС надійшов адвокатський запит від ОСОБА_5 про надання копії постанови серії ЕГА № 122 5854 від 03.11.2023 року відносно ОСОБА_1 та яка була надана адвокату того ж дня (а.с.33), а також копією постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 74381706 від 13.03.2024 року, виданою державним виконавцем Міжгірського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шуберт С.Б. (а.с.6).

Крім того, з доданих до клопотання матеріалів вбачається, що наприкінці 2023 року ОСОБА_1 тривалий час перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні у Хустській центральній лікарні, зокрема з 11.10.2023, з 17.11.2023 року, що підтверджується виписками №№ 13285, 14971 із медичних карток стаціонарного хворого ОСОБА_1 , та відповідно до яких слідує, що останній має ряд тяжких захворювань, та потребує подальшого обстеження у кардіолога (а.с.16-17).

Крім того, з оскаржуваної постанови вбачається, що її копія на місці події 03.11.2023 року ОСОБА_1 вручена не була та в якій також зазначено, що постанова направлена поштою 04.11.2023 року за № 2062, проте відповідних підтверджень її отримання позивачем, стороною відповідача не надано.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність поновлення позивачу строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, оскільки строк звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом пропущений з поважної причини, а отже заява сторони відповідача від 06.08.2024 року про залишення позову без розгляду з вищенаведених підстав, задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Тобто, якщо відповідачем у справі виступала посадова чи службова особа, то судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, в якому працює ця особа. При цьому залучення такого суб`єкта владних повноважень до участі у справі в якості окремого учасника не вимагається.

Таким чином, судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору, передбаченого Законом України «Про судовий збір» за ставкою щодо виду і розміру позовних вимог, згідно з положеннями ч.1 ст.139 КАС України, слід відшкодувати позивачу ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн, що підтверджується квитанцією від 30.05.2024 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с.1) та вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за рахунок бюджетних асигнувань відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області на користь позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.2,5,9,77,241-246,286 КАС України, ст.ст.9,183,245,251,252,255,256,280,288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

У Х В А Л И В :

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1225854 від 03.11.2023 року, винесену інспектором ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Криванич В.І. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Міжгірський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справ апеляційним судом.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО