Справа № 140/12703/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року ЛуцькСправа № 140/12703/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04 липня 2024 року №0-0307-UA0037373 на суму 31 222,00 грн та №0-0307-UA0037373 на суму 99 712,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу належать на праві власності об`єкти нерухомого майна, а саме: майстерня загальною площею 932,00 кв м, яка розташована у АДРЕСА_1 , а також ремонтна майстерня загальною площею 2976,5 кв м, яка розташована у АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про право власності та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 листопада 2022 року.

ГУ ДПС у Волинській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено суми податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Позивач вказує, що згідно з абзацом «ж» підпунктом 266.2.2 пунктом 266.2, статті 266 Податкового кодексу України (далі ПК України) не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Зазначає, що контролюючим органом не враховано, що ОСОБА_1 є керівником та засновником Фермерського господарства «Землероб», яке є сільськогосподарським товаровиробником.

Окрім того, обидві ремонтні майстерні, які їй належать на праві власності відносяться до класу код 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», підкласу код 1271.9, «Будівлі сільськогосподарського призначення, інші», що підтверджується довідкою управління містобудування, архітектури, капітального будівництва, житлово-комунального господарства та комунального майна Локачинської селищної ради.

Вказує, що їй на праві власності належить також сільськогосподарська техніка, для здійснення сільськогосподарської діяльності, а будівлі ремонтної майстерні та майстерні використовує для ремонту та обслуговування техніки. При цьому, будівлі майстерні та реммайстерні не здаються в оренду, лізинг, позичку.

Як сільськогосподарський товаровиробник від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва, продуктів її переробки за 2023 рік отримала дохід у сумі 603 680 грн, частка сільськогосподарського товаровиробництва складає 100%, що підтверджує розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва, який було подано до контролюючого органу.

У зв`язку з вищенаведеним, відсутні правові підстави для нарахування податковим органом грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача не відповідають критеріям обґрунтованості та прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є протиправними та підлягають скасуванню, тому просить адміністративний позов задовольнити (арк. спр. 1-8).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (арк.спр.53-54 зворот).

В обґрунтування цієї позиції вказав, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, фізична особа ОСОБА_2 є власником:

- нежитлового приміщення (майстерня), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 932 кв м. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, дата державної реєстрації 01 вересня 2022 року, форма власності - приватна, розмір частки - 1/1;

- нежитлового приміщення (ремонтна майстерня), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2976,5 кв м. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, дата державної реєстрації 11 листопада 2022 року, форма власності - приватна, розмір частки - 1/1.

Відповідно до абзацу «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Зазначає, що позивач ОСОБА_1 є керівником та засновником фермерського господарства «Землероб», яке зареєстроване як юридична особа. Нерухоме майно зареєстроване на ОСОБА_1 як на фізичну особу, тоді як сільськогосподарським товаровиробником є юридична особа - фермерське господарство «Землероб».

Відтак, пільга зі сплати податку на нерухоме майно поширюється лише на нерухоме майно, зареєстроване на фермерське господарство «Землероб», що і є сільськогосподарським товаровиробником, а не на фізичну особу.

На підставі наведеного вважає, що податковий орган, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, діяв на підставі, у спосіб та в межах наданих йому повноважень. У зв`язку з цим просить в задоволенні позову відмовити (арк. спр. 53-54).

На адресу суду 27 листопада 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій остання підтримала позицію, викладену у позову та додала, що нею виконана законодавчо встановлена умова для отримання пільги зі сплати податку на нерухоме майно. Вказує, що вона є сільськогосподарським товаровиробником і нерухоме майно такої особи використовується нею безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а тому підстави для винесення податкових повідомлень-рішень відсутні (арк. спр. 65-68).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (акт. спр. 49).

ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, а саме:

- майстерні загальною площею 932,00 кв м, яка розташована у АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 вересня 2022 року;

- ремонтної майстерні загальною площею 2976,5 кв м, яка розташована у АДРЕСА_2 , що витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 листопада 2022 року (арк. спр. 18-20).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 з 18 жовтня 2021 року є керівником та кінцевим бенефіціарним власником Фермерського господарства «Землероб», яке зареєстроване як юридична особа 15 березня 2004 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. спр. 16).

Основними видами діяльності Фермерського господарства «Землероб» (за кодами КВЕД) є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.42 Розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів; 01.46 Розведення свиней; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 02.40 Надання допоміжних послуг у лісовому господарстві; 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура); 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю; 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 10.81 Виробництво цукру; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами та устаткуванням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

ГУ ДПС у Волинській області на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України 04 липня 2024 року прийняло оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими ОСОБА_1 визначено суми податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме: №0-0307-UA0037373 на суму 31 222,00 грн та №0-0307-UA0037373 на суму 99 712,75 грн (арк. спр. 14-15).

ОСОБА_1 , не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями звернулася із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (далі ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

Пунктом 6.3 статті 6 ПК України визначено, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

Згідно з пунктом 7.3 статті 7 ПК України, будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Згідно із статтею 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

За правилами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Підпунктами 266.3.1-266.3.3 пункту 266.3 статті 266 ПК передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Разом з тим, відповідно до абзацу «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

У ПК України поняття сільськогосподарський товаровиробник вживається в такому значенні - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленоі сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання (підпункт 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України ).

Сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією (стаття 1 Закону України від 18 січня 2001 року №2238-111 «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років»).

Крім цього, до виробників сільськогосподарської продукції відносять сільськогосподарських товаровиробників, фізичних осіб (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, (стаття 1 Закону України від 23 вересня 2008 року № 575-VI «Про сільськогосподарський перепис»).

Суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що ОСОБА_1 є сільськогосподарським товаровиробником та не повиннна платити податок на нерухоме майно з огляду на наступне.

Як уже було вищевказано судом, з матеріалів справи вбачається, що з 18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 є керівником та кінцевим бенефіціарним власником Фермерського господарства «Землероб» (далі ФГ «Землероб»), яке зареєстроване як юридична особа 15 березня 2004 року. Основними видами діяльності ФГ «Землероб» (за кодами КВЕД) є : вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; розведення великої рогатої худоби молочних порід; розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів; розведення свиней; допоміжна діяльність у рослинництві; надання допоміжних послуг у лісовому господарстві; прісноводне рибництво (аквакультура) тощо.

На підтвердження сільськогосподарської діяльності ФГ «Землероб» позивачка надала наступні документи: копії трьох договорів оренди земельних ділянок від 15 січня 2012 року (площею 5,8228 га; площею 4,3199 га; площею 2,5211 га) з відповідними актами приймання-передачі; копію договору оренди земельної ділянки від 06 червня 2011 року (на земельну ділянку площею 17,5610 га) разом із актом приймання-передачі (арк. спр. 25-44).

Відповідно до зазначених договорів, земельні ділянки передаються в оренду для сільськогосподарського використання/ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Окрім того, позивачці ОСОБА_1 на праві власності належить сільськогосподарська техніка (трактор колісний, вантажний автомобіль, причеп, навантажувач тощо) та права на статутний (складений) капітал ФГ «Землероб», що підтверджується свідоцтвами про право власності на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 1010 та №437 (арк. спр. 46-47).

ОСОБА_1 як сільськогосподарський товаровиробник від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва, продуктів її переробки за 2023 рік отримала дохід у сумі 603 680 грн, частка сільськогосподарського товаровиробництва складає 100%, що підтверджує розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва, який було подано до контролюючого органу (арк. спр. 17).

Також, відповідно до довідки від 20 червня 2024 року №81 управління містобудування, архітектури, капітального будівництва, житлово-комунального господарства та комунального майна Локачинської селищної ради вбачається, що ремонтна майстерня, розташована по вулиці Шевченка 39, в селищі Локачі, та майстерня по вулиці Центральній 46 в селі Привітне, що є власністю позивача відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу - 315007676, дата формування 14 листопада 2022 року 09:37:06 та індексний номер витягу -309350911, дата формування 08 вересня 2022 року 18:02:26 відповідно до Державного класифікатора будівель і споруд ДК018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року №507 належать до класу код 1271, «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», підкласу код 1271.9, «Будівлі сільськогосподарського призначення, інші».

Будівлі майстерні та ремонтної майстерні не здаються позивачем в оренду, лізинг, позичку.

З приводу того, чи є позивачка товаровиробником як керівник фермерського господарства суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

За визначенням підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Суд звертає увагу, що до 01 січня 2019 року абзац «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України вказував, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Поряд із цим на користь висновку, що нормою абзацу «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачено податкова пільга, в тому числі і для фізичних осіб, свідчить і подальше законодавче уточнення правового регулювання.

Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII, абзац «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

В подальшому, Законом України від 23 лютого 2024 року №3603-ІХ, абзац «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Тобто, законодавець уточнив з 01 січня 2019 року, що сільськогосподарським товаровиробником є юридичні і фізичні особи.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд НК 018:2023, затвердженого і введеного в дію Наказом Міністерства економіки України від 16 травня 2023 року №3573, клас Нежитлові сільськогосподарські будівлі (1271) включає: будівлі, призначені для сільськогосподарської діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, конюшні, розплідники, промислові курники, зерносховища, ангари та фермерські господарські будівлі, погреби, виноробні заводи, винні чани, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо. Цей клас не включає: споруди зоологічних та ботанічних садів.

Відтак, перелік будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства, визначений наведеною нормою, не є вичерпним та містить лише одне виключення.

Водночас, обидві ремонтні майстерні, які належать позивачці на праві власності відносяться до класу код 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», підкласу код 1271.9, «Будівлі сільськогосподарського призначення, інші» (на даний момент, у зв`язку зі змінами, до класу код 1271 «Нежитлові сільськогосподарські будівлі»), що підтверджується довідкою від 20 червня 2024 року №81 управління містобудування, архітектури, капітального будівництва, житлово-комунального господарства та комунального майна Локачинської селищної ради.

Слід зауважити, що встановлена абзацу «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України пільга стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що спірні об`єкти нерухомого майна, а саме: приміщення майстерні та ремонтної майстерні з огляду на їх використання у сільськогосподарській діяльності ФГ «Землероб», відносяться до будівель сільськогосподарського призначення та фактично є нерухомістю сільськогосподарського товаровиробника.

Доказів використання зазначеного нерухомого майна не за цільовим призначенням відповідачем суду не надано.

Отже, вказана нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень абзацу «ж» підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 04 грудня 2018 року у справі № 649/593/16-а, від 24 квітня 2020 року у справі № 540/2206/19, у яких судами застосовано абзац «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України у подібних правовідносинах.

При вирішенні даної справи, судом також враховано, що ремонтна майстерня та майстерня, на які відповідачем визначені податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, перейшли позивачу у спадок від її покійного чоловіка - ОСОБА_3 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 вересня 2022 року та від 14 листопада 2022 року (арк. спр. 18-20).

Як встановлено судом, ОСОБА_3 також звертався до суду з аналогічним позовом до ГУ ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень щодо нарахування грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (на ті ж самі об`єкти нерухомості, що і в даній справі). Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі №140/11932/20 були визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області в частині нарахування грошових зобов`язань з податку на податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на такі об`єкти: приміщення складу, майстерні та реммайстерні.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 23 березня 2021 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у Волинській області залишив без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі №140/11932/20 без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі №140/11932/20 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року в частині задоволення позову у справі №140/11932/20 за позовом ОСОБА_3 до ГУ ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Також суд констатує, що позивач є єдиним керівником ФГ «Землероб», яке є сільськогосподарським виробником, видами економічної діяльності якого є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.42 Розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів; 01.46 Розведення свиней; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 02.40 Надання допоміжних послуг у лісовому господарстві; 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура); 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю; 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 10.81 Виробництво цукру; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами та устаткуванням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, що підтверджується довідкою з ЄДР.

Фермерське господарство, в розумінні частини першої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» від 19 червня 2003 року № 973-IV, є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Зазначене спростовує висновок суду позицію контролюючого органу про не підтвердження факту безпосереднього використання ним вищезазначених об`єктів нерухомості у сільськогосподарській діяльності.

Аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 24 липня 2024 року у справі №400/2283/20 та у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі №380/1245/24 та від 16 грудня 2024 року у справі № 140/6984/24.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства та судової практики, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо об`єктів нерухомості (майстерні та ремонтної майстерні). Оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті безпідставно, необґрунтовано та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 04 липня 2024 року №0-0307-UA0037373 та №0-0307-UA0037373.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович