Справа № 280/10560/24
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року Справа № 280/10560/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплати пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.08.1993 по 30.06.1996, з 01.06.1998 по з 01.07.2000 по 31.03.2006 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 2,71701.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 з 22.11.2024 перерахунок та виплату пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи 01.08.1993 по 30.06.1996, з 01.06 1998 по з 01.07.2000 по 31.03.2006 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 2,71701.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 969,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час проведення перерахунку пенсії 10.11.2010 відповідач взяв до розрахунку невигідну заробітну плату позивача. Заробітна плата обчислена за період роботи з 01.08.1993 по 30.06.1996, з 01.06.1998 по 30.06.2000, з 01.07.2000 по 30.06.2010, однак відповідач протиправно зменшив індивідуальний коефіцієнт заробітної плати з 2,71701 до 2,41114. Позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач 03 грудня 2024 року надав до суду відзив на позовну заяву, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заперечує проти позову в повному обсязі, виходячи з наступного. На підставі особистої заяви від 12.04.2006 з 01.04.2006 позивачу проведено перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі. Стаж та заробітну плату враховано по 31.03.2006 згідно індивідуальних відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку, коефіцієнт заробітної плати обчислений за період роботи з 01.08.1993 по 30.06.1996, з 01.06.1998 по 30.06.2000 (згідно довідок про заробітну плату) та з 01.07.2000 по 31.03.2006 (згідно індивідуальних відомостей) складав - 2,71701. В подальшому, на підставі особистого звернення позивача від 10.11.2010, (позивач під особистий підпис зазначає, що ознайомлений із зменшенням розміру пенсії та коефіцієнту заробітної плати), проведено перерахунок пенсії за ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після проведення перерахунку коефіцієнт заробітку склав 2,41114. Для повернення до обчислення розрахунку пенсії із застосуванням попереднього коефіцієнту заробітку 2,71701 та скасування результатів перерахунку згідно заяви від 10.11.2010 законні підстави - відсутні. Пенсія позивачу розрахована та виплачується згідно норм чинного законодавства України, отже підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні. Відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

На підставі матеріалів справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, з 12.03.2004 позивачу призначено пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, індивідуальний коефіцієнт для обчислення становив при призначенні пенсії 2,33591 (сторінка справи 60, зворот).

На підставі заяви від 12.04.2006 з 01.04.2006 позивачу проведено перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі. Стаж та заробітну плату було враховано по 31.03.2006 згідно індивідуальних відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку, коефіцієнт заробітної плати обчислений за період роботи з 01.08.1993 по 30.06.1996, з 01.06.1998 по 30.06.2000 (згідно довідок про заробітну плату) та з 01.07.2000 по 31.03.2006 (згідно індивідуальних відомостей) складав 2,71701.

В подальшому, на підставі особистого звернення позивача від 10.11.2010 здійснено перерахунок пенсії - зміна стажу і заробітку. Після проведення перерахунку коефіцієнт заробітку склав 2,41114.

Позивач звернувся до відповідача із заявою стосовно здійснення перерахунку та виплати пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.08.1993 по 30.06.1996, з 01.06.1998 по 31.03.2006 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 2,71701.

Листом від 31.10.2024 №187606 відповідачем надано відповідь на звернення, та зазначено, що на підставі особистого звернення позивача від 10.11.2010 здійснено перерахунок пенсії по ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зміна стажу і заробітку). Після проведення перерахунку коефіцієнт заробітку склав 2,41114. Повернутися до обчислення розрахунку пенсії, із застосуванням коефіцієнту заробітку 2,71701, тобто скасувати результати перерахунку зробленого на підставі особистої заяви від 10.11.2010 немає законних підстав.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії врегульовано статтею 40 Закону № 1058-IV.

Так, зокрема, за правилами частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У відповідності до вимог частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати. У разі якщо сума страхових внесків визначена платником та/або застрахованою особою, яка є працівником та гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті відповідно до Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", і сплачена виходячи з суми, що є більшою за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), але меншою за фактичну суму заробітної плати (доходу) застрахованої особи, для обчислення пенсії враховується лише та частина суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх100%, де: Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону, або додаткових сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

Згідно матеріалів справи, на підставі заяви від 12.04.2006, з 01.04.2006 позивачу проведено перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі. Стаж та заробітну плату було враховано по 31.03.2006 згідно індивідуальних відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку, коефіцієнт заробітної плати обчислений за період роботи з 01.08.1993 по 30.06.1996, з 01.06.1998 по 30.06.2000 (згідно довідок про заробітну плату) та з 01.07.2000 по 31.03.2006 (згідно індивідуальних відомостей) складав 2,71701.

В подальшому, на підставі особистого звернення позивача від 10.11.2010 здійснено перерахунок пенсії - зміна стажу і заробітку. Після проведення перерахунку коефіцієнт заробітку склав 2,41114.

Таким чином, відповідачем було здійснено перерахунок заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, в результаті якого індивідуальний коефіцієнт для обчисленні заробітної плати змінився з 2,71701 на 2,41114.

Звернення позивача до суду з цим позовом обумовлено тим, що відповідач зменшив коефіцієнт її заробітної плати (доходу) застрахованої особи із 2,71701 до 2,41114. Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний обирати для нього найбільш вигідний спосіб обчислення заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.08.1993 по 30.06.1996, з 01.06.1998 по з 01.07.2000 по 31.03.2006 (коефіцієнт заробітної плати 2,71701), яка враховувалась при призначенні пенсії.

Проте, суд із такими твердженнями не погоджується та звертає увагу, що розмір індивідуального коефіцієнту заробітної плати знаходиться у прямому взаємозв`язку із розміром фактичної заробітної плати застрахованої особи та розміром середньої заробітної плати в Україні за відповідний період.

Отже, враховуючи, що при обчисленні пенсії позивача за віком вищезазначені показники зазнали змін, відповідно, змінився також індивідуальний коефіцієнт заробітної плати.

Позивачем не спростовано належними та достовірними доказами розрахунок розміру його заробітку при обчисленні пенсії, який був проведений відповідачем.

Разом з тим, як відображено у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №160/1052/19 (провадження №К/9901/33650/19), зміст статті 42 Закону №1058-IV свідчить про те, що пенсіонеру, при здійсненні перерахунку пенсії на підставі наведених положень Закону №1058-ІV, надано право обирати заробітну плату (дохід), зокрема, той з якого була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Чинне законодавства не наділяє орган Пенсійного фонду України правом самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні або останньому перерахунку. Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 42 Закону №1058-ІV при перерахунку пенсії відповідач повинен був брати до уваги заробітну плату (коефіцієнт), з якої була призначена пенсія у 2008 році.

Доводи позивача та відповідні посилання на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 160/1052/19, про те, що відповідач під час перерахунку повинен був брати до уваги заробітну плату (коефіцієнт) 2,71701, з якої була призначена пенсія, суд вважає необґрунтованими, оскільки, як встановлено судом та не заперечується сторонами пенсія позивачу призначена з 12.03.2004, коефіцієнт становив - 2,33591.

Отже, під час призначення пенсії позивачу коефіцієнт заробітної плати (доходу) позивача не становив - 2,71701.

Таким чином, перерахунок пенсії працюючим пенсіонерам не виключає можливість зміни заробітної плати, яка враховується при обчисленні розміру пенсії, і відповідно зміни при цьому індивідуального коефіцієнту.

Слід зазначити, що правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року (справа №2-а-98/10, адміністративне провадження №К/9901/29433/18) та від 15 вересня 2022 року (справа №377/287/19, адміністративне провадження №К/9901/32061/20), полягає у тому, що перерахунок пенсії працюючим пенсіонерам не виключає можливість зміни заробітної плати, яка враховується при обчисленні розміру пенсії, і відповідно зміни при цьому індивідуального коефіцієнту.

Суд також зауважує, коефіцієнт заробітної плати з якого була обчислена пенсії при її призначенні є меншим ніж той з якого обчислюється пенсія позивачу після останнього перерахунку.

Таким чином, при здійснені перерахунку пенсії позивача відповідно до Закону №1058-IV пенсійним органом у відповідності до діючого законодавства та на підставі матеріалів пенсійної справи, зроблено цей перерахунок із визначенням усіх належним показників та коефіцієнтів при його проведенні.

Крім того, суд враховує, що перерахунок пенсії позивачу на підставі особистої заяви від 10.11.2010, та позивача ознайомлено із зменшенням розміру пенсії і коефіцієнту заробітної плати.

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплати пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.08.1993 по 30.06.1996, з 01.06.1998 по з 01.07.2000 по 31.03.2006 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 2,71701 та зобов`язання здійснити з 22.11.2024 перерахунок та виплату пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи 01.08.1993 по 30.06.1996, з 01.06 1998 по з 01.07.2000 по 31.03.2006 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 2,71701, не підлягають задоволенню, оскільки не відповідають вимогам ст. 40 Закону № 1058-IV.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного вище, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп.Соборний, буд.158-б, м.Запоріжжя, 69057; ).

Повне судове рішення складено 17.01.2025.

Суддя Б.В. Богатинський