Справа № 420/18108/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/18108/24

Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А. Дата і місце ухвалення: 13.11.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення та картки, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2024 року приватне підприємство «ГЕЛІОС-ВАН» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Одеської митниці, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA 500500/2024/000315/2 від 30.05.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що під час декларування товарів позивачем відповідно до ст.ст.57, 58 МК України самостійно визначено митну вартість товарів за основним методом, а саме, за ціною контракту. З метою митного оформлення товарів та на підтвердження заявленої митної вартості товарів позивачем надано до митного органу повний пакет документів, передбачений ст.53 МК України. Проте, за результатами розгляду поданих документів митний орган відмовив позивачу у митному оформленні (випуску) товарів за заявленою декларантом митною вартістю, у зв`язку з чим оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення з причин винесення рішення про коригування митної вартості товарів № UA 500500/2024/000315/2 від 30.05.2024 року, яким за резервним методом скориговано митну вартість товарів. Вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято з порушенням вимог МК України, так як воно не містить передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості. При цьому, позивач не погоджується з обставинами, на які вказує в оскаржуваному рішенні відповідач, оскільки вони жодним чином не спростовують митної вартості, яка визначена позивачем у поданій митній декларації, і не є підставою для здійснення коригування її вартості. З огляду на викладене вважає, що висновок митного органу щодо не підтвердження ПП "ГЕЛІОС-ВАН" числового значення складових митної вартості товарів, заявлених за основним методом їх визначення, є безпідставним, так як позивачем надано всі обов`язкові документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року позов Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 13.11.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ПП «ГЕЛІОС-ВАН».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що у зв`язку з спрацюванням профілів ризику системи управління ризику щодо можливого заниження митної вартості по поданій ПП «ГЕЛІОС-ВАН» митній декларації, Одеською митницею встановлено, що у наданих підприємством документах містять розбіжності, а також вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, що обґрунтовано в п.33 прийнятого митним органом рішення про коригування митної вартості товарів № UA 500500/2024/000315/2 від 30.05.2024 р.

Відповідно до п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Також в копії митної декларації країни відправлення зазначені умови поставки FOB. Проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

В копії митної декларації країни відправлення зазначено коди товарів, які відмінні від тих, що заявлені в поданій до митного оформлення митній декларації.

В СМR №Б/Н від 28.05.2024 зазначено, що перевізником є « КП ТРАНС СЕРВІС» , але рахунок-фактура №038013 від 14.05.2024 та №038158 від 17.05.2024 та №038884 від 30.05.2024 на оплату транспортно-експедиційних послуг чомусь видана ТОВ «Глобал Оушен Лінк.

Отже, апелянт вважає, що митним органом вірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням наявної в митниці інформації щодо аналогічних (подібних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що з метою забезпечення повноти оподаткування Одеською митницею було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби, внаслідок чого встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час, експорту в Україну з тієї ж країни та по аналогічним комерційним умовам, є більшим.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, Приватне підприємство «ГЕЛІОС-ВАН» зареєстровано 25.01.2011 року. Основний вид діяльності: 46.44 Оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення.

Судом встановлено, що з метою здійснення господарської діяльності між ПП «ГЕЛІОС-ВАН» (Україна, покупець) та SHENZHEN LEXIN TRADING CO.,LTD (Китай, продавець) укладено контракт № LX4005-8, відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товари (столовий посуд та кухонне приладдя) асортимент, номенклатура, кількість, ціна та умови оплати яких вказуються в Інвойсах і специфікаціях до цього контракту. (п. 1.1 контракту)

Ціна за даним контрактом встановлюється в доларах США та вказується у специфікаціях та інвойсах на відповідну поставку. (п.2.1 контракту)

Ціна товару включає вартість самого товару, вартість експортної упаковки та маркування, транспортування до порту відправки, навантажувальних робіт, витрат з оплати митного оформлення та інші витрати в країні вивезення. (п.2.2 контракту)

Поставка товару здійснюється на умовах FOB Шеньжень, Китай (Інкотермс-2010) (п. 3.1 контракту).

Оплата за товар може бути виконана як до отримання товару (передплата) всієї суми або частини суми, так і після поставки товару. (п. 6.1 контракту)

Так, судом встановлено, що відповідно до специфікації №39 від 15.01.2024 року на поставку товару в кількості 6552 шт на суму 18731,82 дол. США, визначено додаткові умови за контрактом, а саме: п. 2 умови оплати: 100% передплата; п.3 строк поставки: протягом 60 днів після підписання специфікації сторонами; п.4 умови ціни: FOB Shenzhen (YANTAI), Китай (правила Інкотермс 2010); п.5 умови маркування: зовнішні упаковки (техтара-ящики) мають бути зроблені, як зразки, надані покупцем з логотипом (HELIOS); п.6 країна призначення доставки: Україна.

Також, інвойсом № LX23065-1 від 07.03.2024 року передбачено поставку товару в кількості 6552 шт на суму 18731,82 дол. США.

Судом встановлено, що факт оплати за поставлений товар підтверджується випискою з банку АТ «ПУМБ» від 20.05.2024 року про купівлю валюти та платіжною інструкцією №35 від 20.05.2024 року на суму 18731,82 дол. США.

Також, судом встановлено, що з метою здійснення транспортування придбаного товару між ПП «ГЕЛІОС-ВАН» (клієнт) та ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» (експедитор) 11.12.2020 року було укладено договір № 0905-Т/20, предметом якого є зобов`язання експедитора за відповідну плату та за рахунок клієнта надати транспортно-експедиційні послуги з організації перевезення вантажів у великотоннажних контейнерах, морським, автомобільним, залізничним транспортом, а також додаткові послуги, необхідні для організації доставки вантажу. (п. 1.1 договору)

Обов`язками експедитора є організація перевезення контейнерних вантажів Клієнта морським, залізничним, автомобільним транспортом, відповідно до умов договору… (пункт 3.1.1. договору).

Експедитор від свого імені укладає договори з портами, перевізниками, складами… на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги… (пункт 3.1.2.договору).

Відповідно до довідки про транспортні витрати (для надання в митні органи) експедитор зазначає, що вартість транспортування за умовами FOB без ПДВ становить: 252 322,88 грн.

Так, судом встановлено, що у зв`язку з імпортуванням товару поставленого на виконання умов договору, відповідно до специфікації та інвойсу 30.05.2024 року імпортером ПП «Геліос - Ван» було подано до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби (надалі Відповідач) митну декларацію №24UA56U1 для оформлення вантажу: Посуд столовий з фарфору, декорований та недекорований, в пакуванні по 12 шт (дюжин) кожного найменування: Тарілки, салатники - 6552 доз. Торгівельна марка "HELIOS". Виробник "SHENZHEN LEXIN TRADING CO.,LTD ." Країна виробництва Китай. 30.05.2024 року Відповідачем було направлено повідомлення декларанту в якому зазначено про наявність розбіжності у поданих до митного оформлення документах. 30.05.2024 декларант листом № 148 надав додаткові документи, а саме прайс - лист, виписку по рахункам, оборотно-сальдову відомість, розрахунок ціни (калькуляція) виробника, а також повідомив Відповідача про надання вичерпного переліку документів та наполягав на закінченні митного оформлення.

30.05.2024 Відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000315/2. Яким митну вартість товару № 1 скориговано до рівня 3,15 дол. США/кг ніж заявлено декларантом 1,0256.

30.05.2024 року інспектором було складено Картку відмови № UA500500/2024/000597 в прийнятті митної декларації № 24UA56U1 від 30.05.2024 в зв`язку з винесенням рішення про коригування митної вартості товару.

30.05.2024 Позивачем було подано ВМД №24UA16U0 за першим методом визначення митної вартості, в порядку ст. 55 Митного кодексу, сплачена вартість донарахованих митних платежів відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів.

Не погоджуючись із прийнятим Одеською митницею рішенням про коригування митної вартості товару ПП «ГЕЛІОС-ВАН» звернулося до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що заявлений ТОВ «ВЕЛ ТІМ» метод визначення митної вартості товару документально не підтверджено або надані позивачем документи містять розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначено ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, серед іншого, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної ПП «ГЕЛІОС-ВАН» митної вартості товару, заявленому у спірному випадку до декларування, Одеська митниця у спірному рішення про коригування митної вартості товарів, зокрема, зазначила, що у наданому прайс-листі не зазначено термін його дії, тому неможливо визначити чи були актуальними ціни на товар на момент виставлення рахунку-фактури (інвойса) від 07.03.2024 року №LX23065-1; - виписка з бухгалтерського рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» за період з 01.01.2024 по 30.05.2024 не містить аналітику (найменування) щодо «постачальника» товарно-матеріальних цінностей, зокрема, а саме: аналітичний облік ведеться окремо за кожним постачальником в розрізі кожного документа (рахунку) на сплату, що з наведеної «бухгалтерської довідки», наданої декларантом, не містить відомості з підтвердження складових митної вартості заявлених товарів.

В свою чергу колегія суддів стосовно вартості упаковки та пакування зазначає, що відповідно до специфікації №39 від 15.01.2024 року на поставку товару в кількості 6552 шт на суму 18731,82 дол США, визначено додаткові умови за контрактом, зокрема, п.5 умови маркування: зовнішні упаковки (техтара-ящики) мають бути зроблені, як зразки, надані покупцем з логотипом (HELIOS).

Відповідно до п.2.2 контракту від 07.08.2014 року, ціна товару включає вартість самого товару, вартість експортної упаковки та маркування, транспортування до порту відправки, навантажувальних робіт, витрат з оплати митного оформлення та інші витрати в країні вивезення.

Отже, витрати щодо упаковки та маркування включені до ціни товару, а тому такі доводи апелянта судом не приймаються.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що в копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця, слід зазначити, що декларація країни відправлення є документом, який складається та подається до митних органів Китаю саме продавцем товару, вимоги до її форми та заповнення встановлені законодавством Китаю, а тому позивач не може нести відповідальність за внесені до неї дані.

Крім того, в Інвойсі №LX23065-1 від 07.03.2024 року вказано умови поставки FOB SHENZHEN (YANTIAN).

Відповідно до Правил Інкотермс 2010, умови поставки FOB(«Free on Board») - витрати, ризики і відповідальність розподіляються між покупцем і продавцем товарів порівну. На умовах поставки FOB постачальник несе відповідальність за оплату всіх витрат, пов`язаних з вантажем, до тих пір, поки товар не виявиться на судні в порту відправлення.

Отже колегія суддів як суд першої інстанції звертає увагу, що контрактом та інвойсом передбачено умови поставки, та переходу відповідальності за товар, а тому такі доводи митного органу є безпідставними.

Стосовно відмінностей по кодам товарів, колегія суддів встановила, що Експортна декларація країни відправлення містить в собі коди товарів, які на перші шість цифр повністю збігаються з кодами визначеними декларантом, при цьому після перших шести цифр зазначені нулі, що однозначно надає можливість ідентифікувати імпортовані товари. Вимоги країни відправлення до визначення та зазначення у МД кодів товарів можуть відрізнятись від вимог встановлених в Україні при цьому всі інші значні відомості повністю збігаються, такі як вага, сторони угоди, номер контейнеру, вартість, дата поставки та інші.

Таким чином правильним є висновок суду першої інстанції про те, що дійсно у митній декларації країни відправлення зазначено коди товарів, які на перші шість цифр повністю збігаються з кодами визначеними декларантом. Та окрім того, аналізуючи експортну декларацію в цілому, можна її ідентифікувати у співвідношенні з іншими документами, адже наявне посилання на контракт, зазначено відправника та отримувача відповідно до контракту, загальна кількість місць, визначена інвойсом вартість, вага та опис товарів, які співпадають з заявленими у оспорюваній МД.

Отже зазначені вище доводи апелянта колегією суддів не приймаються, оскільки є необґрунтованими.

Стосовно доводів апелянта про те, що «в СМR №Б/н від 28.05.2024 зазначено, що перевізником є КП «ТРАНС СЕРВІС», але рахунок-фактура №038013 від 14.05.2024 та №038158 від 17.05.2024 та №038884 від 30.05.2024 року на оплату транспортно-експедиційних послуг видана ТОВ «Глобал Оушен Лінк», слід зазначити, що з метою здійснення транспортування придбаного товару між ПП «ГЕЛІОС-ВАН» (клієнт) та ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» (експедитор) 11.12.2020 року було укладено договір № 0905-Т/20, предметом якого є зобов`язання експедитора за відповідну плату та за рахунок клієнта надати транспортно-експедиційні послуги з організації перевезення вантажів у великотоннажних контейнерах, морським, автомобільним, залізничним транспортом, а також додаткові послуги, необхідні для організації доставки вантажу. (п. 1.1 договору)

Обов`язками експедитора є організація перевезення контейнерних вантажів Клієнта морським, залізничним, автомобільним транспортом, відповідно до умов договору… (пункт 3.1.1.).

Експедитор від свого імені укладає договори з портами, перевізниками, складами… на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги… (пункт 3.1.2.).

Тобто, відповідно до умов укладеного договору, експедитор організував перевезення товару та залучив, в даному випадку перевізника КП «ТРАНС СЕРВІС», який здійснив перевезення вантажу.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що наведені доводи митного органу є необґрунтованими та безпідставними.

Стосовно додатково наданих документів, а саме: в наданому прайс-листі не зазначено термін його дії, тому не можливо визначити чи були актуальними ціни на товар на момент виставлення рахунку-фактури (інвойса) від 07.03.2024 № LX23065-1, то колегія суддів звертає увагу, що жодним нормативно правовим актом не встановлено форму та вимоги до такого документу як прайслист, цей документ є допоміжним (не обов`язковим для подачі) при митному оформленні. Наданий прайслист містить відомості про вартість товару, його продавця та інші необхідні відомості. Актуальність ціни встановлена в Інвойсі та інших поданих до митного оформлення документах.

Також слід зазначити, що виписка з бухгалтерської документації (бухгалтерського рахунку 632) відображає в собі відомості щодо обліку витрат які понесені на придбання товару у конкретного продавця, а також розрахунок за отриманий товар.

Складові митної вартості в вичерпній мірі містяться у інших поданих до митного оформлення документах які корелюючи між собою, в тому числі і з наданою випискою, надають повну інформацію щодо митної вартості.

Після надання декларантом додаткових документів, митницею їх до уваги взято не було.

Крім іншого, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на ненадання ПП «ГЕЛІОС-ВАН» всіх додатково витребуваних документів, оскільки відсутність всіх визначених Митницею додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні, посилання апелянта на те, що в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) наявна інформація про те, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, оскільки: отримана з бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Матеріали справи таких доказів не містять.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20 вересня 2023 року по справі №815/5783/17.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Одеської митниці та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 січня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступаков

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук