Справа № 580/170/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20 січня 2025 року справа № 580/170/25

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позову адвокатки Єрьоміної В.А. від імені ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

08.01.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвокатки Єрьоміної В.А. (адреса для листування: 65009, м.Одеса, Гагарінське плато 5/3, оф.26) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у не виготовленні та не направленні Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області нової довідки про розмір його грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на підставі статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі ЗУ № 2262-ХІІ), за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704);

зобов`язання відповідача скласти та направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704, з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», для перерахунку та виплати пенсії з 1 січня 2018 року на підставі статей 8, 10, 43, та 63 ЗУ №2262-ХІІ із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Обґрунтовуючи зазначила, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №520/2098/19 встановлені нові підстави для перерахунку пенсій, призначених відповідно до ЗУ № 2262-ХІІ з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення з 01.01.2018 (з дати перерахунку пенсії на підставі постанови КМУ №103). Не погоджуючись зі складенням довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018, на підставі якої позивачу перераховано пенсію з 01.01.2018 без урахування додаткових видів грошового забезпечення, він звернувся до відповідача з відповідною заявою. Відповідач відмовив у задоволенні заяви. Вважає, що такі дії відповідача не відповідають чинному законодавству.

Ознайомившись із матеріалами позову, виявлено недоліки позовної заяви, які перешкоджають відкриттю провадження у справі. У зв`язку з цим ухвалою від 13 січня 2025 року суд залишив її без руху.

15.01.2025 представниця позивача адвокатка Єрьоміна В.А. подала до суду заяву вх.№2127/25 (далі Заява), в якій просила вважати поважною причину пропуску процесуального строку на подання адміністративного позову та поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду зі вказаним адміністративним позовом. Обґрунтовуючи посилалася на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №640/14223/22 та практику Верховного Суду у постановах від 09.06.2022 у справі №520/2098/19, від 24.11.2020 у справі №815/460/18, від 20.05.2020 у справі №815/1226/18, від 30.01.2019 у справі №755/10947/17. Вказала, що застосування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), матиме наслідком неможливість реалізувати позивачем право, передбачене ст.51 ЗУ № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення. Також просила врахувати військову агресію РФ проти України.

Оцінивши доводи Заяви, суд дійшов висновку, що виявлені судом недоліки позову не усунені.

Представниця позивача не додала до Заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з доводами про наявність поважних причин такого пропуску, доказів, які би підтверджували поважність причин пропуску строку звернення, не зважаючи на роз`яснення судом вказаного обов`язку в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач у позовній заяві визнає факт отримання довідок про розмір грошового забезпечення за 2018рік без додаткових складових грошового забезпечення та перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018. Обставин і фактів щодо звернення до відповідача та/або оскарження таких дій до дати звернення до суду в цій справі позовна заява не містить. Отже, протягом 6 місяців з дати отримання вказаної довідки та перерахунку пенсії з 01.01.2018 позивач мав право звернутися до адміністративного суду з позовними вимогами щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача скласти та направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 1 березня 2018 року для перерахунку та виплати пенсії з 1 січня 2018 року.

Звертаючись до суду 07.01.2025, позивач пропустив строк на звернення до адміністративного суду. Будь-яких обставин і фактів, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду щодо складення та направлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області нової довідки про розмір його грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 1 березня 2018 року для перерахунку та виплати пенсії з 1 січня 2018 року, позовна заява та Заява не містять.

Посилання на постанову Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №520/2098/19 не враховане, оскільки у тій справі позивач не очікував, як позивач, понад 6 років для звернення до суду. Інші рішення Верховного Суду, вказані в Заяві, не стосуються достатньо подібних справ та є різними за часом нормативного регулювання. Щоразу отримуючи перерахунок пенсії після 2018 року, позивач міг дізнатися про порушення свого права. Тому суд дійшов висновку, що доводи Заяви не містять відомостей про об`єктивні обставини та наявність поважним причин звернення до суду через 6 років.

Не враховані висновки Верховного Суду у постановах від 24.11.2020 у справі №815/460/18, від 20.05.2020 у справі №815/1226/18, від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, на які посилалася представниця позивача у Заяві, оскільки вони стосуються позовних вимог щодо перерахунку та виплати пенсії позивачам, тобто правовідносини у них не є подібними з цією справою, ухвалені за інших фактичних обставин справи, з урахуванням іншої нормативної бази.

Посилання представниці позивача на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №640/14223/22 не враховано, оскільки вона стосуються інших правовідносин та учасників, не має преюдиційного значення відповідно до ст.78 КАС України.

Право звернення до суду не є абсолютним та підлягає легальним обмеженням, наприклад, застосуванням процесуальних строків, які забезпечують дотримання стабільності правовідносин, які зі спливом стану стали узгодженими.

Оскільки спір не стосується нарахованої заборгованості, посилання на ст.51 ЗУ №2262-XII не обґрунтоване. Позивач не довів, що мав перешкоди своєчасно звернутися до суду та вказані обставини стали перешкодою належному судовому захисту його прав. Викладені у Заяві доводи не стосуються об`єктивних факторів, свідчать про необґрунтоване зволікання позивача щодо звернення до відповідача та суду щодо отримання оновленої довідки станом на 1 березня 2018 року для перерахунку та виплати пенсії з 1 січня 2018 року, а отже, не обґрунтовані. Тобто, за змістом не містить посилань на обставини, які перешкодили своєчасно звернутися до суду. Тому не підлягає задоволенню.

Щодо доводів про воєнний стан.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (далі Указ №64/2022), затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому його дія подовжена. Суди працюють у штатному режимі на виконання ст.122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі ВС) в ухвалі від 18 травня 2022 року у справі №802/592/17-а відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені причини пропуску строку неповажними та відмовив у відкритті касаційного провадження. Так, Верховний Суд зазначив: «…Щодо посилання скаржника на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, колегія суддів вважає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо пропуск цього строку відбувся ще до запровадження воєнного стану.».

Суд також урахував висновки ВС викладені у постанові від 06.09.2022 у справі №420/16598/21, згідно з якими сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збоку у всіх абсолютно випадках. Поновлення строків це виняток, а війна загальна умова для всіх.

Дотримуючись вказаного підходу, суд дійшов висновку, що оскільки суд та всі учасники заявленого спору діють в однакових умовах воєнного стану, сам по собі факт дії такого стану не свідчить про поважність пропуску строку для звернення до суду. Позивач не обґрунтував та не подав суду належних, достовірних та достатніх доказів щодо його залучення до здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

В ухвалі про залишення позову без руху суд роз`яснив позивачу щодо пропуску строку звернення до адміністративного суду зі вказаними вище позовними вимогами та обов`язку надати суду заяву про поновлення порушеного строку, в якій обґрунтувати для цього підстави, викласти доводи щодо поважності тому причин і надати докази. Позивач не виконав.

Представниця позивача не вказала жодного аргументу щодо поважності причин пропущеного строку на звернення до суду. Натомість її Заява полягає виключно в не погодженні з висновками суду та власне, помилкове твердження, що застосування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду в цій справі матиме наслідок неможливість реалізувати позивачем право, передбачене ст.51 ЗУ № 2262-XII на перерахунок пенсії у зв`язку із зміною видів грошового забезпечення. Такі твердження представниці позивача, зважаючи на вказані вище висновки Верховного Суду, безпідставні, оскільки позивач не надав жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не навів поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку. Крім того позивач не врахував, що обчислення процесуальних строків відбувається не лише з часу, коди дізнався, а й коли міг дізнатися про порушення своїх прав.

Викладені в Заяві доводи не стосуються об`єктивних факторів, а отже, необґрунтовані. Посилання на надмірний формалізм не обґрунтовані, оскільки мета процесуальних строків забезпечення принципу верховенства права, складовою якого є стабільність правовідносин, які протягом достатньо тривалого часу не піддавалися сумніву його учасниками та стали узгодженими за відсутності поважних причин пасивної поведінки.

Недоліки позову не усунені позивачем.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Згідно ч.5 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч.8 ст.169 КАС України), за умови усунення вказаних підстав для її повернення.

Тому наявні підстави повернути позовну заяву.

Пунктом 2 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2011 №3676-VІ «Про судовий збір» (далі - Закон №№3676-VI) визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Відповідно до ч.2 вказаної статті Закону №3676-VI у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Сплата судового збору особисто позивачем підтверджується наявною у матеріалах адміністративної справи квитанцією від 03.01.2025 в сумі 1211,20грн. Тому наявні підстави повернути сплачений судовий збір у вказаному розмірі.

Керуючись ст. ст. 2-20, 122-123, 160-161, 168-171, 243, 248, 259-263 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити у задоволенні заяви вх. від 15.01.2025 №2127/25 адвокатки Єрьоміної В.А. від імені ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву адвокатки Єрьоміної В.А. від імені ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії повернути.

2. Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України сплачений згідно з квитанцією від 12.09.2024 судовий збір за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в загальній сумі 1211,20грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

3. Копію ухвали, позовні заяви та додані до них документи направити ОСОБА_1 .

4. Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 15 днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Анжеліка БАБИЧ