Справа № 287/2212/22
Суддя: Винар Л. В.
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2212/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Зарицького А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. У поданій позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати дії поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Садовнікова Вадима Володимировича в частині накладення на нього штрафу в сумі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп. за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП протиправними, постанову серії БАВ №334925 від 04.11.2022 року винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Садовніковим Вадимом Володимировичем скасувати як незаконну та закрити провадження по справі. Також, позивач просить стягнути із відповідача на його користь сплачений судовий збір за розгляд адміністративної справи.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 04.11.2022 року постановою серії БАВ №334925 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною поліцейським сектору реагування відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Садовніковим В.В. на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що він 04.11.2022 року, о 22 год. 20 хв., в с. Соснівка, вулиця не вказана, Коростенського району, Житомирської області керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ21, державний номерний знак НОМЕР_1 , не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху. Проте, при зупинці працівник поліції не роз`яснив причин зупинки та прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не ознайомив ОСОБА_1 з відеозаписом про який зазначає у постанові, не надав змоги надати пояснення та виніс постанову. На переконання позивача, вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Зокрема, згідно п. 9.4 Правил дорожнього руху подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менше як за 50-100 м. у населених пунктах та за 150-200 м. поза ними, і припинити негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників дорожнього руху, як у випадку позивача, оскільки в останній момент він згадав, що напередодні йшов дощ та ґрунтова дорога до сестри, до якої він прямував, погана, а тому останній вирішив під`їхати до городу та пройти додому пішки. У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 пригальмував та скерував автомобіль до городів. Враховуючи наведене, на думку позивача, увімкнення покажчику повороту могло бути не зрозумілим для інших учасників дорожнього руху. Крім того, на його переконання, є обставини, які пом`якшують його відповідальність, зокрема: при винесенні зазначеної постанови позивачу не було роз`яснено його прав та ст. 63 Конституції України, що порушує його право на захист своїх інтересів; при винесенні інспектором постанови не враховано обставин справи та обставин, які пом`якшують стягнення або, які дають підстави вважати його малозначним, як передбачено ч. 2 ст. 33 та ст. 280 КУпАП; під час розгляду справи, а саме винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивача не було повідомлено про час та місце розгляду даної справи, чим порушено його право на захист; з постанови про накладення адміністративного стягнення не зрозуміло чи мав право зазначений інспектор накладати адміністративне стягнення, відповідно до вимог ст. 222 КУпАП та чи мав право виносити постанову на місці вчинення правопорушення; при винесенні інспектором постанови не враховано Рішення Конституційного Суду №5-рп/2015 від 26.05.2015 року. При цьому, позивачу не зрозуміло, як виносилась дана постанова без його пояснень, свідків та без жодних доказів, а саме безперервного відеозапису.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Кононихіній Н.Ю.

Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області Кононихіної Н.Ю. від 01.12.2022 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Призначено дату судового засідання.

09.01.2023 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, що стверджується його власноручним підписом на заяві б/н від 09.01.2023 року.

17.01.2023 року, на адресу суду, від позивача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення. У вказаних поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що 04.11.2022 року йому зателефонувала сестра ОСОБА_2 , яка проживає в с. Соснівка, Коростенського району, Житомирської області та повідомила, що у її сина ОСОБА_3 піднялася температура, тому необхідно було терміново привезти смужки для виявлення ацетону в організмі дитини. Не гаючи часу ОСОБА_1 вирушив до сестри. Їдучи по центральній вулиці в с. Соснівка, Коростенського району, Житомирської області останній згадав, що напередодні йшов дощ, внаслідок чого ґрунтова дорога до сестри погана, а тому він вирішив скоротити шлях, під`їхати до городу та пройти пішки. Саме тому ОСОБА_1 пригальмував, а потім повернув направо та скерував автомобіль до городів. Біля місця зупинки до ОСОБА_1 під`їхав службовий автомобіль патрульних поліцейських та працівник поліції почав стверджувати про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. При цьому, поліцейський не ознайомив ОСОБА_1 з його правами та відеозаписом де був би зафіксований факт порушення Правил дорожнього руху, не надав можливості написати пояснення. Позивачу надавали підписувати якісь розписки, акти про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, які не передбачені Інструкцією. У подальшому ОСОБА_1 повідомили про відсторонення від права керування транспортними засобами. На переконання ОСОБА_1 , оскільки відсутній доказ порушення ним Правил дорожнього руху, то співробітниками патрульної поліції було вчинено незаконне переслідування транспортного засобу під його керуванням.

Також, 17.01.2023 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про виклик свідка. У поданому клопотанні ОСОБА_1 просить суд викликати свідка ОСОБА_2 в судове засідання для надання пояснень щодо обставин події, що мала місце 04.11.2022 року.

Крім того, 17.01.2023 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання з проханням приєднати до матеріалів даної справи його заяву до начальника ГУНП в Житомирській області від 14.11.2022 року.

23.01.2023 року, на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про виклик в судове засідання поліцейського СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Садовнікова В.В.

25.01.2023 року, засобами поштового зв`язку, на адресу суду від представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Житомирській області Панасюк Г.Л. надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. У поданому відзиві представник відповідача вказує, що на її переконання позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, зі змісту постанови вбачається, що 04.11.2022 року, о 22 год. 20 хв., в с. Соснівка, по вул. Миру, Коростенського району, Житомирської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ21, державний номерний знак НОМЕР_1 , не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху. У зв`язку з порушенням вищевказаних норм інспектором СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Садовніковим В.В. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп. Згідно чинного законодавства водій при керуванні автомобілем (транспортним засобом) зобов`язаний дотримуватися вимог Правил дорожнього руху. Після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 останньому було повідомлено про причину зупинки автомобіля, відтак доводи позивача стосовно не повідомлення його про причини зупинки транспортного засобу є безпідставними. При цьому, при перегляді відеозапису, водій ОСОБА_1 не заперечив порушення ним ПДР України, пояснюючи це тим, що він не побачив повороту, а тому не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, доказів неправомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано. На переконання представника відповідача, хоча КАС України і покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на відповідача, проте це не може розумітися таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог. Твердження позивача про неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких не надано. Враховуючи наведене, представник відповідача просить суд розгляд справи №287/2212/22 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення здійснювати без участі представника управління, ухвалити судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Також, в матеріалах справи наявна відповідь позивача ОСОБА_1 на відзив на позовну заяву. У поданій відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначає, що з відеозапису з місця події жодних порушень ПДР з його боку зафіксовано не було, а відповідно у поліцейських не було підстав складати постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому, позивач при спілкуванні з працівниками поліції не визнавав факту порушення ним Правил дорожнього руху, не намагався виправдовуватися. На той час внаслідок хвилювання лише злякався, що може бути безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності. Крім того, на його думку, навіть у разі визнання ним своєї провини у порушенні ПДР це не дає підстав для складання постанови про накладення адміністративного стягнення, а працівник поліції зобов`язаний вказаний факт на який він посилається підтвердити відповідним доказом (ст. 251 КУпАП), якого по факту не було і немає. ОСОБА_1 вказує про те, що час на відеозаписі з реєстратора поліцейського автомобіля не співпадає з часом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, час на відеозаписі не співпадає з часом складання постанови про накладення адміністративного стягнення. Фактичної зупинки позивача за кермом під час керування автомобілем не було, а працівники поліції під`їхали до транспортного засобу ОСОБА_1 , який стояв та останній знаходився поруч біля нього. На підставі наведеного позивач просить суд задоволити його позовні вимоги у повному обсязі.

Оскільки, суддю ОСОБА_4 звільнено з посади судді у відставку, 28.11.2024 року на підставі розпорядження керівника апарату Олевського районного суду Житомирської області проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, на підставі якого справу передано судді Винару Л.В.

Ухвалою суду від 29.11.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки він не відповідав вимогам КАС України та позивачу надано строк для усунення недоліків.

05.12.2024 року, на адресу суду, від позивача ОСОБА_1 надійшов уточнений адміністративний позов (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху). В уточненій редакції позовної заяви ОСОБА_1 просить суд постанову серії БАВ №334925 від 04.11.2022 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Садовніковим В.В. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати як незаконну та закрити провадження по справі. Також, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судовий збір за розгляд адміністративної справи судом. При цьому, на обґрунтування уточненої позовної заяви зазначає аналогічні мотиви, які вказані при подачі первісного позову до суду та описані судом вище.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 10.12.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Призначено дату судового засідання. Встановлено учасникам справи строки для подання процесуальних документів разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які наведені в позові.

19.12.2024 року, на адресу суду, засобами поштового зв`язку від представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Житомирській області Панасюк Г.Л. надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Вказаний відзив є аналогічним за змістом, поданому раніше відзиву, який надійшов до суду 25.01.2023 року.

31.12.2024 року від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача на позовну заяву про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позивач зазначає, що відеозаписом не стверджується факт порушення ним Правил дорожнього руху, а саме той факт що він не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху. Відеозаписом зафіксовані лише його усні пояснення, які він надавав на місці, будучи у схвильованому стані, викликаному неправомірними діями працівників поліції. Диспозиція частини другої статті 122 КУпАП носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона, а саме до Правил дорожнього руху. А тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, та яких не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи. Разом з тим, суб`єкт оскарження описуючи обставини, установлені ним під час розгляду справи, не зазначив у постанові, які вимоги Правил дорожнього руху порушив позивач за порушення яких настає відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Отже, оскаржувана постанова не містить опису дійсних обставин справи, встановлених під час розгляду справи, до неї не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили б про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за яке він притягнутий до адміністративної відповідальності. Крім того, на переконання позивача, твердження представника відповідача щодо того, що позивач не звільнений від обов`язку доказування своїх вимог не відповідає імперативним положенням ч. 2 ст. 72 КАС України, відповідно до якої процесуальний обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається саме на відповідача. З огляду на викладене позивач просить задоволити його позовні вимоги у повному обсязі.

Під час судового засідання 18.12.2024 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Зарицький А.І. просили не розглядати подані позивачем раніше клопотання про виклик до суду в якості свідка ОСОБА_2 та інспектора СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Садовнікова В.В.

У судовому засіданні 17.01.2025 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Зарицький А.І. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять їх задоволити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області у судове засідання не з`явився, у поданому представником відповідача Панасюк Г.Л. відзиві на позовну заяву міститься прохання проводити розгляд справи без участі представника управління.

Дослідивши всі матеріали справи в їх сукупності, включаючи відеозаписи надані стороною відповідача, подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача та його представника, судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2022 року інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області винесено постанову серії БАВ №334925, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп. Згідно оскаржуваної постанови правопорушення полягало в тому, що 04.11.2022 року, о 22 год. 20 хв., в с. Соснівка, вулицю не вказано, Коростенського району, Житомирської області водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ21, державний номерний знак НОМЕР_1 , не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а орган (посадова особа), за ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 9.2 «б» Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі ПДР) встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

За положеннями п. 9.4 ПДР подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50100 м у населених пунктах і за 150200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Таким чином, саме на органи Національної поліції (Головне управління Національної поліції в Житомирській області) з метою забезпечення виконання покладених на них законодавством завдань, зокрема в частині припинення порушень ПДР, покладені обов`язки щодо розгляду справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, з використанням засобів фото- і відеофіксації процесу скоєння адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що у постанові зазначено, що 04.11.2022 року, о 22 год. 20 хв., в с. Соснівка, вулицю не вказано, Коростенського району, Житомирської області водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ21, державний номерний знак НОМЕР_1 , не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп. Водночас, в оскаржуваній постанові визначені докази, які підтверджують факт скоєння правопорушення відеозапис за вимогою.

Копію постанови отримано ОСОБА_1 на місці складання постанови про накладення адміністративного стягнення, що стверджується його власноручним підписом.

Приписами ч. 1 ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Приписи ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлюють, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 роз`яснено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені. Поданий представником відповідача відзив на позовну заяву не містить належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, натомість в ньому міститься лише посилання на оформлену постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ №334925 від 04.11.2022 року, яка оскаржується позивачем та загальні цитування норм законодавства, якими передбачено порядок оформлення постанов про накладення адміністративного стягнення та згідно яких водій повинен дотримуватися Правил дорожнього руху.

Крім того, в судовому засіданні досліджувався наданий представником відповідача відеозапис із нагрудних камер працівника поліції. Із вказаного відеозапису не вбачається порушення позивачем пункту 9.2.Б ПДР України та, відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. На відеозаписі зафіксовано лише факт зупинки позивача 04.11.2022 року працівниками патрульної поліції та оформлення адміністративних матеріалів.

Інших доказів, крім відеозапису, зазначеного в оскаржуваній постанові, винуватості ОСОБА_1 саме у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, наприклад пояснень свідків, фотографій, які б зафіксували момент вчинення правопорушення не надано. У зв`язку з чим, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Отже, суд оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що докази (достатні), які б відповідали вимогам ст. 251 КУпАП та об`єктивно фіксували обставини вчинення правопорушення позивачем, відсутні.

Також, суд звертає увагу, що ч. 2 ст. 122 КУпАП за своїм змістом є бланкетною нормою, а тому, для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно - правових актів, що наповнює дану норму більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно - правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Проте, при складанні відносно позивача ОСОБА_1 оскаржуваної постанови не було дотримано даних вимог закону, а саме: поліцейським не зазначено норму нормативно - правового акта порушену позивачем.

Вказане свідчить про неконкретність висунутого обвинувачення, що порушує право позивача на належний захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №334925 від 04.11.2022 року, винесена відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. (п`ятсот десять грн. 00 коп.), є протиправною та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №334925 від 04.11.2022 року, підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь позивача.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 1, 7, 122, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст. ст. 1, 2, 5, 19, 20, 72, 77, 90, 99, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов - задоволити.

Постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Садовнікова Вадима Володимировича серії БАВ №334925 від 04.11.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. - скасувати.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 23.11.2010 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, місце знаходження: 10008, м. Житомир, Старий Бульвар, 5/37, Житомирської області.

Повний текст рішення складено 20.01.2025 року.

Суддя: Л.В.Винар