Справа № 193/825/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2025 року м. Дніпросправа № 193/825/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2024 року (головуючий суддя Куцевол В.В.)

в адміністративній справі №193/825/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 16.05.2024 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив:

- скасувати постанову серії ЕНА №2113052 винесену лейтенантом УПП в Дніпропетровській області Зульфугаровим Р.Б. і закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.05.2024 інспектором першого взводу першої роти другого батальйону полку Патрульної поліції в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Зульфугаровим Р.Б. винесено постанову серії ЕНА №2113052, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення діяння, що полягало у перевищенні встановленого обмеження швидкості більше ніж на 20 км/год, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340грн. З огляду на те, що станом на 10.05.2024 на відрізку дороги де було зафіксовано правопорушення відсутні дорожні знаки які попереджують про початок населеного пункту та відповідно обмежують швидкість, позивач вважає протиправною вказану постанову.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2024 року позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2113052 винесену лейтенантом УПП в Дніпропетровській області Зульфугаровим Рамізом Бекіровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення- закрито.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з матеріалів справи вбачається відсутність дорожніх знаків, які позначають початок та закінчення населеного пункту, а також враховуючи відсутність доказів щодо вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення у межах дії дорожнього знаку, який обмежує швидкість руху, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що перевищенні встановленого обмеження швидкості більше ніж на 20 км/год. підтверджується застосованим лазерним вимірювачем швидкості.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії ЕНА №2113052 винесеної 10.05.2024 інспектором першого взводу першої роти другого батальйону полку Патрульної поліції в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Зульфугаровим Р.Б., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення діяння, що полягало у перевищенні встановленого обмеження швидкості більше ніж на 20 км/год, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340грн. Згідно вказаної постанови, місце скоєння правопорушення Траса Н-11 Софіївська ОТГ 45 км. Населений пункт смт.Софіївка позначено дорожніми знаками 5.53, 3.29, 5.76. Також вказано про порушення п.12.9 «б» ПДР перевищення водіями транспортних засобів швидкості руху передбаченої знаками 3.29, 3.30, 3. 31.

Відповідно листа командира полку ПП в м.Кривий Ріг ДПП УПП в Дніпропетровській області Нікіфорова О. від 03.07.2024, Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області, через військову агресію проти України було демонтовано дорожні знаки: 5.49, 5.50, 5.51, 5.52 та розроблено тимчасову схему організації дорожнього руху, проходження автодороги територією населеного пункту, яка була погоджена УПП в Дніпропетровській області ДПП. Також зазначено, що в період з 2023-2024 років вимога до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області полком щодо встановлення дорожнього знаку 5.51 на початку смт.Софіївка не направлялась.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про дорожній рух», Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), норми Правил дорожнього руху України, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 12.9 «б» Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.

Пунктами 5.49, 5.50, 5.51, 5.52 визначено перелік дорожніх знаків, які позначають початок та кінець населених пунктів.

Пунктами 3.29, 3.30, 3.31 визначено перелік дорожніх знаків, які позначають початок та закінчення дії обмеження швидкості.

Частиною 1 статті 122 КУпАП визначено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Тобто, з огляду на природу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП доказом його вчинення є вимірювання швидкості руху і вчинення діяння у населеному пункті.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що з матеріалів справи вбачається відсутність дорожніх знаків, які позначають початок та закінчення населеного пункту, а також враховуючи відсутність доказів щодо вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення у межах дії дорожнього знаку, який обмежує швидкість руху, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що ухвалюючи дане рішення суд першої інстанції не прийняв як доказ копії схеми, яка зазначена у додатках до відзиву, як схема дорожнього руху, оскільки її копія не засвідчена та вона не містить жодних даних, як б її ідентифікували з Трасою Н-11 Софіївська ОТГ.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 16.01.2025 та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова