Справа № 440/13028/24
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 січня 2025 року м. ПолтаваСправа №440/13028/24
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та її повернення у справі № 440/13028/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якої просить:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 не прийняття рапортів про звільнення з військової служби за сімейними обставинами ОСОБА_1 ;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема артилерійська бригада) Міністерства оборони України звільнити з військової служби на підставі абз. «г» п.2 ч.4 та абз. 10 пункту 3 частини 12 ст.26 "Про військовий обов`язок і військову службу" старшого солдата ОСОБА_1 , старшого водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу забезпечення 1 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , відповідно до чинного законодавства.

Підставою даного позову є протиправні, на думку позивача, дії Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Міністерства оборони України не прийняття рапортів про звільнення з військової служби за сімейними обставинами ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 05 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

19 листопада 2024 року до суду надійшли документи, якими усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 05 листопада 2024 року, у тому числі позовну заяву, відповідно до якої позивач просить:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Міністерства оборони України не прийняття рапортів про звільнення з військової служби за сімейними обставинами ОСОБА_1 ;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 з 31.07.2024 звільнити з військової служби на підставі абз. «г» п.2 ч.4 та абз. 10 пункту 3 частини 12 ст.26 "Про військовий обов`язок і військову службу" старшого солдата ОСОБА_1 , старшого водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу забезпечення 1 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , відповідно до чинного законодавства.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

До суду надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого представником відповідача наголошено на наявності підстав для залишення позовної зави без розгляду та її повернення у зв`язку з пропущенням строків звернення до суду, що судом розцінено як клопотання про залишення без розгляду.

Розглянувши подане клопотання та матеріали адміністративної справи, суд дійшов такого висновку.

Цей спір стосується оцінки дій Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Міністерства оборони України щодо не прийняття рапортів про звільнення з військової служби за сімейними обставинами ОСОБА_1 .

Як зазначено у позові та не заперечується відповідачем, що позивач продовжує військову службу у складі Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Міністерства оборони України на посаді старшим водієм автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу забезпечення 1 самохідного артилерійського дивізіону.

Окремо суд наголошує, що Верховний Суд у постанові від 29.11.2024 у справі №120/359/24 сформував такі висновки щодо застосування положень статей 122, 123 КАС України у правовідносинах, пропуск процесуального строку у яких пов`язаний з призовом до Збройних Сил України для виконання конституційного обов`язку із захисту суверенітету і незалежності Держави Україна: проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1) обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду;

2) виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори;

3) фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду;

4) повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку;

5) обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

Суд наголошує, що відповідачем не надано доказів із забезпечення позивача можливістю доступу до правової допомоги чи надання відпустки задля забезпечення позивача правом на своєчасне звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поряд з цим, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Водночас, у своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі Беллет проти Франції (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36). ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи Скордіно проти Італії, Ятрідіс проти Греції).

Відтак, суд дійшов висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення з даним позовом однозначно негативно вплинули на можливість реалізації ним своїх процесуальних прав та обов`язків.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Тож у задоволенні клопотання представника відповідача належить відмовити.

Керуючись статтями 4, 122, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та її поверненні у справі № 440/3028/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя І.Г.Ясиновський