Справа № 420/36631/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 27 листопада 2024 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 29.10.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 20.03.2019 року виплаченої 29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року у справі №200/1617/23;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 29.10.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 20.03.2019 року виплаченої 29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року у справі №200/1617/23;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 21.03.2019 року по 29.10.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.03.2019 року по 01.08.2021 року виплаченої 29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2024 року у справі №200/1617/23;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 21.03.2019 року по 29.10.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.03.2019 року по 01.08.2021 року виплаченої 29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2024 року у справі №200/1617/23.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 з 11.12.2010 року по 20.03.2019 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , з 21.03.2019 року по 01.08.2021 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до наказу від 01.08.2021 року №462-ос позивача з 01.08.2021 року було звільнено з військової служби.

29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року у справі №200/1617/23 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 20.03.2019 року у загальній сумі 118490,52 грн., що підтверджується банківською випискою.

29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2024 року у справі №200/1617/23 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 21.03.2019 року по 01.08.2021 року у загальній сумі 123993,58 грн., що підтверджується банківською випискою.

Проте відповідачем в порушення статті 4 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не виплачено на користь позивача компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, посилаючись на те, що обов`язок нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 01.12.2015 по 20.03.2019 у відповідача виник тільки після набрання законної сили рішення суду від 28.08.2023 у справі № 200/1617/23 у зв`язку з особливостями остаточного розрахунку при звільненні з військової служби Позивача. З аналізу вказаного рішення суду вбачається, що військова частина НОМЕР_1 повинна була нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення Позивача при остаточному розрахунку при звільненні 01.08.2021. До 01.08.2021 у військової частини НОМЕР_1 не було обов`язку нараховувати та виплачувати позивачу доходи за період з 01.12.2015 по 20.03.2019.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

17 грудня 2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов (вхід. № ЕС/75138/24).

Станом на 16 січня 2025 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалася позиція позивача, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 з 11.12.2010 року по 20.03.2019 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , з 21.03.2019 року по 01.08.2021 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (далі відповідач).

Відповідно до наказу від 01.08.2021 року №462-ос позивача з 01.08.2021 року було звільнено з військової служби.

Проте позивачу при виключенні зі списків особового складу не у повному обсязі було виплачено грошове забезпечення.

У зв`язку з цим позивач звернувся із заявою до відповідача із проханням виплатити всю наявну заборгованість. Відповідачем відмовлено у задоволенні заяви позивача.

Для вирішення спорів позивач 29.09.2021 року звернувся до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року у справі №420/18233/21 зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року у справі №420/18233/21 військовою частиною НОМЕР_2 зазначено, що при звільненні з військової служби позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця грудень 2015 року та щомісячної фіксованої індексації 623,46 грн. у загальній сумі 21704,99 грн., тому заборгованість щодо виплати індексації відсутня.

Не погоджуючись зі застосованим базовим місяцем та як наслідок нарахованою сумою індексації грошового забезпечення позивач був вимушений повторно звертатись до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року у справі №200/1617/23 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 :

- нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року у сумі 64 222 (шістдесят чотири тисячі двісті двадцять дві) гривні 88 копійок;

- нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію різницю (щомісячну фіксовану індексацію) за період з 01 березня 2018 року по 20 березня 2019 року включно в розмірі 56 072 (п`ятдесят шість тисяч сімдесят дві гривні) 06 копійок, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року у справі №200/1617/23 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 20.03.2019 року у загальній сумі 118490,52 грн., що підтверджується банківською випискою.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2024 року у справі №200/1617/23 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію різницю грошового забезпечення 4434,27 грн в місяць у сумі 125 881 грн 81 коп., за період з 21 березня 2019 року по 01 серпня 2021 року включно до відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, та з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2024 року у справі №200/1617/23 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 21.03.2019 року по 01.08.2021 року у загальній сумі 123993,58 грн., що підтверджується банківською випискою.

Проте відповідачем не виплачено на користь позивача компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом.

Джерела права та висновки суду

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Згідно з статтями 1- 3 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Тобто, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів; 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини, так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінет Міністрів України 21.02.2001 року прийняв постанову №159, якою затвердив Порядок №159.

В силу приписів пункту 1 Порядку №159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року (пункт 2 Порядку №159).

Детальний перелік грошових доходів, що підлягають компенсації, наведено у пункті 3 Порядку №159, яким встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

При цьому, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1 - 3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми попередньо нараховані, але не виплачені.

Зі змісту статті 1 Закону №2050-ІІІ слідує, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події) як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

У пункті 4 Порядку №159 прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 14.05.2020 у справі №816/379/16, від 30.09.2020 у справі №280/676/19, від 13.09.2021 у справі №639/3140/17, від 15.10.2020 у справі №240/11882/19 та від 29.04.2021 у справі №240/6583/20.

Виходячи з наведеного, суд вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 29.10.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 20.03.2019 року виплаченої 29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року у справі №200/1617/23 та щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 21.03.2019 року по 29.10.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.03.2019 року по 01.08.2021 року виплаченої 29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2024 року у справі №200/1617/23.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 29.10.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 20.03.2019 року виплаченої 29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року у справі №200/1617/23 та за період з 21.03.2019 року по 29.10.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.03.2019 року по 01.08.2021 року виплаченої 29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2024 року у справі №200/1617/23.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява № 303-A, п. 29).

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат у справі №420/36631/24 не здійснювати.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 29.10.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 20.03.2019 року виплаченої 29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року у справі №200/1617/23.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 29.10.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 20.03.2019 року виплаченої 29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року у справі №200/1617/23.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 21.03.2019 року по 29.10.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.03.2019 року по 01.08.2021 року виплаченої 29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2024 року у справі №200/1617/23.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 21.03.2019 року по 29.10.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.03.2019 року по 01.08.2021 року виплаченої 29.10.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2024 року у справі №200/1617/23.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя С.О. Cтефанов