Справа № 160/28844/24
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Рябчук О.С.,
розглянувши в письмовому провадженні у м. Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро Стірол» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
29.10.2024 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпро Стірол» з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій просить:
- на підставі ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» відстрочити позивачу, Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпро Стірол», сплату судового збору за подання позову у зв`язку з відсутністю достатнього обсягу обігових коштів;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, а саме сплатити судовий збір за подання позову та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 3283,60грн., або належні документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
На виконання вимог ухвали суду від 30.10.2024 року, на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача 05.11.2024 року надійшла заява про усунення недоліків до якої було долучено платіжну інструкцію від 01.11.2024 р. № 398 про сплату судового збору у розмірі 3283,60грн..
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 06.12.2024 року за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
21 листопада 2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки згідно Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7, на виконання статей 12 і 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» ГУ ДПС у Дніпропетровській області отримано податкову інформацію від НБУ від 29.11.2022 №25-0008/204/ДСК щодо виявлених фактів порушень ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ» норм валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 05.10.2021 №1/0510-2021. Перевіркою дотримання вимог валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 05.10.2021 №1/0510-2021 за період з 05.10.2021 по 28.04.2023, згідно із наданими документами, встановлено на виконання договірних зобов`язань за вказаним контрактом ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ» відвантажено нерезиденту товар (металеві форми з алюмінію для лиття пластмасових виробів, які були в використанні) на підставі МД типу ЕК10 АА №UA110150/2021/017257 від 13.10.2021 на загальну суму 34 100,00 дол. США (екв. 898 500,90 грн.). Граничний термін надходження валютної виручки за відвантажений товар - 12.10.2022. Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів відповідно до ч.2 ст.13 Закону України від 21.06.2018 №2473- VIII «Про валюту і валютні операції» (далі - Закон від 21.06.2018 №2473-VIII), п.21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою НБУ від 02.01.2019 №5. У періоді з 05.10.2021 по 28.04.2023 виручка в іноземній валюті отримана від нерезидента на виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 05.10.2021 №1/0510-2021, та зарахована на поточний валютний рахунок ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ» на загальну суму 34 100,00 дол. США (екв. 1 203 107,06 грн.), а саме: 15.07.2022 у сумі 6 000,00 дол.США; 19.08.2022 у сумі 3 000,00 дол.США; 22.11.2022 у сумі 3 400,00 дол.США; 16.12.2022 у сумі 8 200,00 дол.США; 18.01.2023 у сумі 6 600,00 дол.США; 06.03.2023 у сумі 6 900,00 дол.США. Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно ч.5 ст.13 Закону від 21.06.2018 №2473-VIII, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару). На підставі вищевикладеного, ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ» за порушення ч.2 ст.13 Закону від 21.06.2018 №2473-VIII, при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 05.10.2021 №1/0510-2021, в частині несвоєчасного надходження валютної виручки від нерезидента на поточний валютний рахунок ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ», у відповідності з ч.5 ст.13 Закону від 21.06.2018 №2473-VIII нараховується пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 18.05.2023 №1912/0436-07-09/39880224, відповідно до висновків якого, встановлено порушення:
- ч. 2 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 05.10.2021 № 1/0510-2021 за період з 05.10.2021 по 28.04.2023, в частині несвоєчасного надходження валютної виручки на поточні рахунки підприємства, за що на підставі ч.5 ст.13 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.
Перевіркою встановлено, що Контракт від 05.10.2021 №1/0510-2021 укладений між ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ», в особі директора Буштрука Артема Геннадійовича, діючого на підставі Статуту (далі - Продавець), та СП ООО «BARAKA DEKOR» (Республіка Узбекистан) (далі - Покупець), в особі директора MINGBAYEV A.I, діючого на підставі Статуту.
Предмет контракту - Продавець зобов`язується відвантажити Покупцеві у встановлені терміни обладнання, сказане у специфікації до цього контракту, а Покупець зобов`язується прийняти для власних виробничих потреб вказане обладнання і оплатити його повну вартість протягом 365 днів з дня відправки. Загальні умови і терміни відвантаження обладнання, його транспортування, терміни поставок, відповідальність сторін, порядок пред`явлення претензій і вирішення спорів, штрафні санкції, форс-мажорні обставини, вартість і порядок розрахунків, виробник обладнання і інші загальні положення визначаються контрактом.
На виконання договірних зобов`язань по контракту від 05.10.2021 №1/0510-2021 у періоді з 05.10.2021 по 28.04.2023 ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ» відвантажено нерезиденту товар (металеві форми з алюмінію для лиття пластмасових виробів, які були в використанні) на підставі МД типу ЕК10 АА №UA110150/2021/017257 від 13.10.2021 на загальну суму 34 100,00 дол. США (екв. 898 500,90 грн.). Граничний термін надходження валютної виручки за відвантажений товар - 12.10.2022.
Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів відповідно до ч.2 ст.13 Закону України від 21.06.2018 №2473- VIII «Про валюту і валютні операції» (далі - Закон від 21.06.2018 №2473-VIII), п.21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою НБУ від 02.01.2019 №5 (далі - Постанова НБУ від 02.01.2019 №5).
У періоді з 05.10.2021 по 28.04.2023 виручка в іноземній валюті отримана від нерезидента на виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 05.10.2021 №1/0510-2021, та зарахована на поточний валютний рахунок ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ» на загальну суму 34 100,00 дол. США (екв. 1 203 107,06 грн.), а саме: 15.07.2022 у сумі 6 000,00 дол.США; 19.08.2022 у сумі 3 000,00 дол.США; 22.11.2022 у сумі 3 400,00 дол.США; 16.12.2022 у сумі 8 200,00 дол.США; 18.01.2023 у сумі 6 600,00 дол.США; 06.03.2023 у сумі 6 900,00 дол.США.
Виручка в іноземній валюті на загальну суму 25 100,00 дол.США (екв. 917 871,86 грн.) надійшла на поточний валютний рахунок ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ», на виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 05.10.2021 №1/0510-2021, з порушенням граничних строків розрахунків у сфері ЗЕД, які передбачені ч.2 ст.13 Закону від 21.06.2018 №2473-VIII, п.21 розділу ІІ Постанови НБУ від 02.01.2019 №5.
Станом на 28.04.2023 розрахунки за контрактом від 05.10.2021 №1/0510-2021 завершені, заборгованість по контракту відсутня, що відповідає даним бухгалтерського обліку підприємства по рахунку 362 «Розрахунки з покупцями в іноземній валюті».
Враховуючи вимоги пп.2 п.2 Постанови НБУ від 02.01.2019 №8 незавершена операція ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ» на суму 6 900,00 дол.США (екв. 252 323,34 грн.) за контрактом від 05.10.2021 №1/0510-2021 не підпадає під визначення дроблення валютних операцій.
До заперечення ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ» було надано копії додаткових документів, а саме: додаткову угоду від 19.10.2021 №1/21 до контракту №1/0510-2021, лист - запит від 10.11.2021 №1 від нерезидента на адресу ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ», додаткову угоду від 15.03.2022 №3/22 до контракту №1/0510-2021, графік он-лайн консультацій і платежів між ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ» і СП ООО «BARAKA DEKOR» від 02.04.2022, акт виконаних робіт по контракту від 19.10.2021 №1/0510-2021, копію довідки Територіального управління Ташкентської області Торгово-промислової палати Узбекистану від 17.05.2023 №01/ ХБ-01-364
Відповідно до розрахунку пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічній операції ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ» за експортним омння-рішення, підприємству нараховано пеню у загальному розмірі 218906,95 грн, а саме за порушення граничних строків розрахунків:
- за період з 19.01.2023 по 06.03.2023 (47 днів) на суму прострочення заборгованості (у валюті) 6900,00 дол. США (252323,34 грн.), ставка за кожень день прострочення 0,3%, сума пені - незначна сума;
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до положень підпункту 19-1.1.4. пункту 19-1.1.статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, зокрема, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.
Приписами статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-ХІІ (далі - Закон №959-ХІІ) встановлено, що господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом і обміном матеріальних та нематеріальних благ, що виступають у формі товару.
Зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ визначає Закон України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21.06.2018 (далі - Закон № 2473-VIII в редакції на час спірних відносин). Цей закон також встановлює відповідальність за порушення валютного законодавства.
Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.
За визначенням понять, наведених у статті 1 Закону № 2473-VIII, валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак: а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта; б) торгівля валютними цінностями; в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей;
Валютне регулювання - діяльність Національного банку України та в установлених цим Законом випадках Кабінету Міністрів України, спрямована на регламентацію здійснення валютних операцій суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами; валютний нагляд - система заходів, спрямованих на забезпечення дотримання суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами валютного законодавства.
Резиденти: а) фізичні особи (громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства), які мають постійне місце проживання на території України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за межами України; б) фізичні особи - підприємці, зареєстровані згідно із законодавством України; в) юридичні особи та інші суб`єкти господарювання з місцезнаходженням на території України, які здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України; г) дипломатичні, консульські, торговельні та інші офіційні представництва України за кордоном, що мають імунітет і дипломатичні привілеї, а також філії та представництва підприємств і організацій України за кордоном, що не здійснюють підприємницької діяльності відповідно до законодавства України; ґ) відокремлені підрозділи юридичних осіб, зазначених в підпункті «б» пункту 8 частини першої цієї статті, а саме філії, представництва, відділення або інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи та здійснюють підприємницьку діяльність від імені юридичної особи на території України.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 2473-VIII відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Приписами статті 4 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.
Свобода здійснення валютних операцій забезпечується шляхом дотримання принципів валютного регулювання, встановлених цим Законом.
Резиденти з урахуванням обмежень, визначених цим Законом та іншими законами України, мають право відкривати рахунки в іноземних фінансових установах та здійснювати через такі рахунки валютні операції.
Нерезиденти з урахуванням обмежень, визначених цим Законом та іншими законами України, мають право відкривати рахунки в українських фінансових установах та здійснювати через такі рахунки валютні операції.
Резиденти мають право придбавати валютні цінності за кордоном, здійснювати їх транскордонне переміщення та (або) транскордонний переказ з урахуванням обмежень, визначених цим Законом.
У сфері здійснення валютних операцій нерезиденти мають усі права, надані резидентам.
Положеннями частин третьої, шостої, дев`ятої та десятої Закону № 2473-VIII визначено, що валютний нагляд відповідно до частини другої цієї статті здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду без втручання у відповідні валютні операції та діяльність суб`єктів таких операцій, крім випадків запобігання агентами валютного нагляду проведенню валютних операцій, що не відповідають вимогам валютного законодавства.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.
Органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.
У разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.
За змістом частини 5 статті 11 Закону № 2473-VIII Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання (частина 2 статті 13 Закону № 2473-VIII).
Згідно з частиною 3 статті 13 Закону № 2473-VIII, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Статтею 44 Закону України «Про Національний банк України» №679-XIV від 20.05.1999 визначено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні валютного законодавства. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та нагляду належать, зокрема, видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.
Відповідно до пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02 січня 2019 року №5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Порядок здійснення банком валютного нагляду за дотриманням його клієнтами-резидентами (крім банків) установлених Національним банком України (далі - Національний банк) граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (далі - граничні строки розрахунків) та порядок інформування банком Національного банку про дотримання клієнтами-резидентами (крім банків) та банком граничних строків розрахунків встановлений Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №7 (далі Інструкція №7).
Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції №7 Банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за:
1) операцією резидента з експорту товарів, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання послуг, експорту прав інтелектуальної власності, інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією;
2) операцією резидента з імпорту товарів, якщо на дату оплати резидентом товару [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] нерезидентом не була здійснена поставка за операцією з імпорту товару з оформленням типів МД, зазначених у підпункті 3 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, та відображенням інформації про таке оформлення у реєстрі МД, або документів, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, або в банку немає інформації про здійснення поставки за такою операцією;
3) імпортною операцією резидента, якщо на дату оплати резидентом продукції [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] імпортна операція без увезення продукції на територію України не була завершена або в банку немає інформації про завершення імпортної операції без увезення продукції на територію України.
За змістом пункту 7 розділу ІІ Інструкції №7 Банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати:
1) оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «Реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;
2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.
Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.
Відповідно до пункту 9 розділу ІІІ Інструкції №7 Банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків:
1) якщо сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів не перевищує незначної суми. У разі здійснення розрахунків за експорт, імпорт товарів в іноземній валюті сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів визначається за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату останньої події за відповідною операцією (остання дата платежу/надходження грошових коштів, дата поставки товару, дата зарахування зустрічних однорідних вимог);
2) у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції;
3) у разі імпорту продукції, яка ввозиться в Україну, - після отримання інформації з реєстру МД про здійснення поставки за імпортною операцією з оформленням МД типу IM-40 «Імпорт», IM-41 «Реімпорт», ІМ-51 «Переробка на митній території», IM-72 «Безмитна торгівля», IM-75 «Відмова на користь держави», IM-76 «Знищення або руйнування» (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або після пред`явлення резидентом документа (крім МД), який використовується для митного оформлення продукції (якщо на продукцію, що імпортується, згідно із законодавством України не оформляється МД);
4) у разі імпорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), - після пред`явлення резидентом акта, рахунку (інвойсу) або іншого документа, який згідно з умовами договору засвідчує виконання нерезидентом робіт, надання послуг, передавання прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі);
5) у разі імпорту продукції без її увезення на територію України - після зарахування грошових коштів від нерезидента на поточний рахунок резидента в банку в разі продажу нерезиденту продукції в повному обсязі за межами України (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за продаж нерезиденту продукції за межами України здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за продукцію) або подання документів, що підтверджують використання резидентом продукції за межами України на підставі договорів (контрактів, угод), інших форм документів, що застосовуються в міжнародній практиці та можуть уважатися договором;
6) у разі заміни кредитора в зобов`язанні за операцією з експорту товарів - після зарахування на поточний рахунок резидента - нового кредитора в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента-боржника за поставлений резидентом - первісним кредитором товар, та за наявності документів про заміну кредитора в зобов`язанні за операцією з експорту товарів.
При цьому, підпунктом 5 пункту 10 розділу ІІІ Інструкції №7 встановлено, що банк, крім підстав, передбачених у пункті 9 розділу III цієї Інструкції, має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності: документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов: вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.
Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Пунктом 14-2 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18» «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою Національного банку України від 07.07.2022 № 142, передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.
Так, як вбачається із матеріалів справи, в ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ», в особі директора Буштрука Артема Геннадійовича, (далі - Продавець), та СП ООО «BARAKA DEKOR» (Республіка Узбекистан) в особі директора MINGBAYEV A.I (далі - Покупець) укладено Контракт від 05.10.2021 №1/0510-2021
Відповідно до п.1.1 Контракту, Продавець зобов`язується відвантажити Покупцеві в встановлені терміни обладнання; вказане в специфікації до цього контракту, а Покупець зобов`язується прийняти для власних виробничих потреб вказане обладнання і оплатити його повну вартість протягом 365 днів з дня відправки.
Умови поставки - СРТ Ташкент, згідно INCOTERMS- 2010. (п. 1.4 Контракту)
Згідно п. 2.1. та п. 2.2. Контракту, ціна КОНТРАКТУ (загальна вартість обладнання) складає не більше 34 100,00 (тридцять чотири тисячі 100 доларів) доларів США, без врахування вартості доставки, яку Покупець оплачує окремо. Оплата вартості обладнання по контракту здійснюється шляхом банківського переказу у доларах США в наступному порядку та розмірах: оплата після поставки обладнання излротязі 365 днів.
Розділом 7 Контракту «Форс-мажор» передбачено, що Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за контрактом, якщо воно є наслідком дії обставин непереборної сили, а саме пожежі, повені, землетрусу, воєнних дій, актів уряду чи інших обставин, що знаходяться за межами контролю сторін, що виникли після укладення контракту. сторона; для якої склалась неможливість виконання зобов`язань за контрактом, зобов`язана сповістити іншу сторону про настання та припинення вказаних обставин з наданням документів компетентного органу.
Специфікацією №1 до контракту від 05.10.2021 №1/0510-2021, Сторонами було, зокрема, погоджено номенклатуру товару, його кількість та вартість.
Відповідно до Додаткової угоди №1/21 від 19.10.2021 до контракту від 05.10.2021 №1/0510-2021, Сторони узгодили, зокрема, наступне:
«1.1 Продавець додатково приймає на себе зобов`язання здійснювати консультаційні послуги під час проведення пусконалагоджувальних робіт до моменту прийняття обладнання та запуску виробничого процесу.
1.2 Забезпечити присутність представника продавця для здійснення консультаційних послуг під час проведення пусконалагоджувальних робіт, прийняття в експлуатацію обладнання покупцем та записку виробничого процесу.
1.3. Продавець забезпечує приїзд свого фахівця до покупця для виконання консультаційних послуг, перелбачених п. 1.1. цієї угоди на період, який визначається покупцем у листі-запиті на ім`я продавця.»
Відповідно до Додаткової угоди №3/22 до контракту від 05.10.2021 №1/0510-2021, Сторони узгодили, зокрема, наступне 24 лютого 2022 року у зв`язку з немотивованою військовою агресією РФ проти України було введено воєнний стан, який спричинив неможливість особистої присутності представника продавця для проведення пусконалагоджувальних робіт обладнання покупця. Ці обставини не дозволили покупцеві своєчасно, а саме у строки передбачені контрактом, провести пусконалагоджувальні роботи обладнання, ввести його в експлуатаціюі запустити виробничий процесс. На підставі вищенаведеного сторони домовились: консультаційні послуги під час пусконалагоджувальних робіт до моменту введення в експлуатацію та запуску виробничого процесу будуть здійснюватись онлайн режимі.
Крім того, вищевказаною додатковою угодою було затверджено новий графік платежів на підставі графіку проведення пусконалагоджувальних робіт за допомогою фахівців продавця в онлайн режимі та викладено п. 2,2 контракту у новій редакції, а саме: «Оплата вартості обладнання по контракту здійснюється шляхом банківського переказу у доларах США в наступному порядку та розмірах: оплата протягом 15 календарних днів після дати введення обладнання в експлуатацію та запуску виробничого процесу.
Згідно графіку онлайн консультацій та платежів між ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ» та СП ООО «BARAKA DEKOR» від 02.04.2022 року, сторони погодили:
- дата консультації 05-07 червня 2022; сума платежа після консультації 6000 дол. США;
- дата консультації 01-03 серпня 2022; сума платежа після консультації 3400 дол. США;
дата консультації 14-17 листопада 2022; сума платежа після консультації 8200 дол. США;
дата консультації 09-12 грудня 2022; сума платежа після консультації 6600 дол. США;
дата консультації 26 лютого-03 березня 2023; сума платежа після консультації 6900 дол. США;
У періоді з 05.10.2021 по 28.04.2023 виручка в іноземній валюті отримана від нерезидента на виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 05.10.2021 №1/0510-2021, та зарахована на поточний валютний рахунок ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ» на загальну суму 34 100,00 дол. США (екв. 1 203 107,06 грн.), а саме: 15.07.2022 у сумі 6 000,00 дол.США; 19.08.2022 у сумі 3 000,00 дол.США; 22.11.2022 у сумі 3 400,00 дол.США; 16.12.2022 у сумі 8 200,00 дол.США; 18.01.2023 у сумі 6 600,00 дол.США; 06.03.2023 у сумі 6 900,00 дол.США.
Вирішуючи питання щодо того, які саме обставини слід розглядати як форс-мажорні (обставини непереборної сили), а також щодо документів та доказів, які підтверджують їх настання та припинення, та органу, уповноваженого на таке засвідчення, суд враховує наступне правове регулювання та судову практику.
Стаття 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачає, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
У статті 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової Палати від 18 грудня 2014 року № 44 (5), вказано, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - це документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.
Відповідно до розпорядження Торгово-промислової палати України № 3 від 25 лютого 2022 року «Про процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у період дії воєнного стану на території України» тимчасово, на період воєнного стану на території України до припинення або скасування воєнного стану на території України, уповноважені регіональні торгово-промислові палати мають право за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб, засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, в тому числі передбачених пунктом 4.2 Регламенту засвідчення Торгово-промислового палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс мажорних обставин, який затверджено Рішенням Президії ТПП України від 18 грудня 2014 року № 44 (5) (із змінами та доповненнями).
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
У постанові від 21.07.2021 у справу № 912/3323/20 Верховний Суд виснував, що надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести.
За визначенням, наведеним у частині другій статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати», законодавець до форс-мажорних обставин відніс, серед іншого, загальну військову мобілізацію, військові дії, оголошену та неоголошену війну.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і останній триває і досі.
Отже, враховуючи визначення, наведене у частині другій статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», суд погоджується із доводом позивача, що введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану є форс-мажорною обставиною, яка в повній мірі відповідає ознакам надзвичайності і невідворотності.
Суд зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21, від 18.01.2024 у справі № 914/2994/22.
З наведених вище підходів слідує, що саме по собі існування форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили) ще не є свідченням того, що безпосередньо вона вплинула на неможливість виконання особою певного зобов`язання за договором чи обов`язку, передбаченого законодавчими та іншими нормативними актами. Такий зв`язок має доводитись як шляхом надання сертифіката (довідки) Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП, так і інших належних доказів, що можуть це підтвердити.
Суд зазначає, що до матеріалів справи доказів звернення до Торгово-промислової палати для отримання відповідного сертифікату не надано, як і відповідних документів до контролюючого органу при зверненні із заявою про неможливість виконання податкових обов`язків у період воєнного стану.
При цьому, судом зауважується, що довідка Територіального управління Ташкентської області Торгово-промислової палати Узбекистану від 17.05.2023 №01/ХБ-01-364 містить інформації про неможливість здійснення нерезидентом розрахунків за контрактом у від 05.10.2021 №1/0510-2021 саме через дію форс-мажорних обставин, яка вплинула на неможливість своєчасного виконання зобов`язання за договором.
Судом встановлено та перевірено, що при аналізі наданих позивачем документів в спірному випадку відповідач не встановив причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили, що сталися в результаті збройної агресії російської федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання позивачем податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку.
Щодо покликань відповідача у власному відзиві на те, що відповідні документи, а саме додаткова угоду від 19.10.2021 №1/21 до контракту №1/0510-2021, лист - запит від 10.11.2021 №1 від нерезидента на адресу ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ», додаткова угоду від 15.03.2022 №3/22 до контракту №1/0510-2021, графік он-лайн консультацій і платежів між ТОВ «ДНІПРО СТІРОЛ» і СП ООО «BARAKA DEKOR» від 02.04.2022, акт виконаних робіт по контракту від 19.10.2021 №1/0510-2021, копія довідки Територіального управління Ташкентської області Торгово-промислової палати Узбекистану від 17.05.2023 №01/ ХБ-01-364 не подавались до перевірки, а тому не можуть бути враховані судами при вирішенні спору.
В контексті цього, як передбачає пункт 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
У постанові від 4 липня 2024 року у справі № 380/8597/23 Верховний Суд указав, що «…у зазначених положеннях закону мова йде саме про документи, які підтверджують показники податкової звітності, а не всі документи.
Отже, позиція відповідача у цьому випадку є помилковою, оскільки довідки торгово-промислової палати не належать до первинних документів, які підтверджують показники податкової звітності, та безпосередньо не пов`язані із визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, а тому положення пункту 44.6 статті 44 ПК України у спірних правовідносинах не застосовуються».
З урахуванням наведеного суд вважає доводи Відповідача такими, що не спростовують висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення з огляду на те, що відповідно до обставин цієї справи нарахування пені зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач також посилався на те, що відповідачем безпідставно не застосовано до спірних правовідносин абзац 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України та, як наслідок, протиправно нараховано пеню під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Надаючи оцінку таким доводам суд зазначає таке.
У наведеній вище постанові Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду вказав, що аналіз наведених положень свідчить, що Закон України «Про валюту і валютні операції» розмежовує заходи впливу, до яких віднесено штрафні санкції і штрафи, які передбачені статтею 14 вказаного Закону, та пеню за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, нарахування якої врегульовано статтею 13 Закону України «Про валюту і валютні операції». Отже, положення абзацу другого частини восьмої статті 16 Закону України «Про валюту і валютні операції», яким визначено, що рішення про застосування до суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення, не є застосовним по відношенню до пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, оскільки така (пеня) не є заходом впливу, перелік яких наведено у статті 14 Закону України «Про валюту і валютні операції».
З урахуванням цього Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду прийшов до висновку, що спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом України «Про валюту і валютні операції», і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.
Отже, підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та Закон України «Про валюту і валютні операції», зокрема стаття 13, не є конкуруючими нормами, і те що підпункт 69.9 пункту 69 прийнятий пізніше у часі (03 березня 2022 року) не є підставою для його застосування до спірних правовідносин.
Враховуючи зазначене Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок, відповідно до якого положення підпункту 69.9 пункту 69 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яким зупинено перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не розповсюджуються на строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, що врегульовано законодавством у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (справи "Беєлер проти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Москаль проти Польщі". Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (справи "Лелас проти Хорватії" від 20.05.2010 року та "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("справи "Онер`їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням наведеного, а також з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою, у сумі 3283,60 грн підлягають відшкодуванню шляхом стягнення їх з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук