Справа № 500/4034/24
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4034/24

14 січня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Щепанюк Ю.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Нужда Ф.Т.

представника відповідача Журавльова О.О.

представника відповідача Журба С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Нужду Федора Тарасовича звернувся до суду з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС України, відповідач), в якому просить, з врахуванням уточнених підстав позову, визнати протиправним та скасувати наказ від 31.05.2024 №365 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині накладення на першого заступника начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області (далі - Головне управління) ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани (пункт перший наказу) та викладення в наказі обставин порушень вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання ОСОБА_1 конфлікту інтересів.

Позов обґрунтований тим, що оскаржуваним наказом тимчасово виконуючого обов`язки Голови ДСНС України від 31.05.2024 № 365 на ОСОБА_1 , начальника Головного управління, за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII) в частині, що стосується запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, накладене дисциплінарне стягнення у виді догани.

З оскаржуваного наказу вбачається, що начальник Головного управління ОСОБА_2 прийняв рішення про врегулювання конфлікту інтересів першого заступника начальника Головного управління ОСОБА_1 у формі зовнішнього контролю за клопотанням останнього, а не з власної ініціативи; призначив для здійснення зовнішнього контролю посадових осіб, які знаходяться в безпосередньому підпорядкування ОСОБА_1 , чим спричинив новий конфлікт інтересів, не вживши заходів до його врегулювання; не визначив конкретну посадову особу, яка уповноважена на проведення зовнішнього контролю у формі перевірки вчинення дій, прийняття рішень першим заступником начальника Головного управління ОСОБА_1 стосовно його близьких осіб; перевищив повноваження при прийнятті рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів ОСОБА_1 під час тимчасового виконання ним обов`язків начальника Головного управління, оскільки у цей період ОСОБА_2 не був його безпосереднім керівником, чим порушив вимоги частин третьої, четвертої статті 28 Закону № 1700-VII.

Суть спірних правовідносин зводиться до оцінки дій позивача при врегулюванні конфлікту інтересів першого заступника начальника Головного управління.

У підрозділах Головного управління (які є самостійними юридичними особами) працюють рідна сестра першого заступника начальника Головного управління ОСОБА_1 та її чоловік - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Про такі обставини ОСОБА_1 інформував начальника Головного управління ще під час вступу сестри на служби в органи цивільного захисту та вказував про наявність приватного інтересу, який при прийнятті рішень розпорядчого характеру може призвести до потенційного конфлікту інтересів. Підрозділи, де працюють родичі ОСОБА_1 , йому не підпорядковані, а підпорядковані начальникам частин, які видають накази, контролюють їх виконання, дають вказівки і доручення, обов`язкові для виконання особовим складом, вносять пропозиції начальнику територіального органу щодо призначення на посади та звільнення з посад осіб рядового та начальницького складу, присвоєння спеціальних звань, заохочень, укладення та розірвання контрактів тощо.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді першого заступника начальника Головного управління, позбавлений дискреційних повноважень при прийнятті рішень розпорядчого характеру стосовно своїх родичів, а тому його приватний інтерес не міг призвести до конфлікту інтересів. Набути таких повноважень ОСОБА_1 міг лише, коли виконував обов`язки начальника Головного управління на час його відсутності.

Для таких випадків, з метою усунення можливого потенційного конфлікту інтересів начальником Головного управління були видані відповідні накази про врегулювання конфлікту інтересів із застосовуванням зовнішнього контролю, зокрема, у формі здійснення контролю стосовно діяльності структурного підрозділу, в якому працюють родичі, комісією Головного управління у складі трьох чоловік (працівника юридичного сектору, відділу персоналу та сектору з питань запобігання та виявлення корупції).

Позивач вважає, що усі його рішення стосовно врегулювання конфлікту інтересів прийняті ним як безпосереднім керівником ОСОБА_1 після одержання повідомлення про приватний інтерес, який може перерости у потенційний конфлікт, відповідають вимогам статей 28, 29, 33 Закону № 1700-VII.

Натомість відповідач безпідставно вважає, що врегульовувати конфлікт інтересів мав би центральний орган ДСНС України, а не безпосередній керівник, а так само, що для здійснення зовнішнього контролю позивач призначив посадових осіб, які знаходяться в безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_1 , чим спричинив новий конфлікт інтересів. Юридичний сектор, відділ персоналу та сектор з питань запобігання та виявлення корупції не підпорядковані першому заступнику начальника Головного управління, а підпорядковані лише начальнику Головного управління, перший заступник начальника лише спрямовує і координує діяльність цих підрозділів апарату Головного управління без будь-яких ознак безпосереднього підпорядкування.

Не вважає порушенням позивач призначення колегіального органу, уповноваженого на проведення зовнішнього контролю у формі перевірки вчинення дій та прийняття рішень першим заступником начальника ОСОБА_1 стосовно його близьких осіб, а не конкретної посадової особи.

З цих підстав вважає оскаржуваний наказ протиправним та додатково зазначає, про недотримання процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності, а саме відповідачем не призначалося службове розслідування, чим порушено вимоги статей 85-1, 86 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту» від 05.03.2009 № 1068-VI (далі - Дисциплінарний статут). У зв`язку з такими обставинами позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 03.07.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує та вказує, що позивач перевищив повноваження при прийнятті рішення про врегулювання конфлікту інтересів ОСОБА_1 під час тимчасового виконання ним обов`язків за посадою начальника Головного управління, оскільки на цей період позивач не був його безпосереднім керівником, та тим самим порушив вимоги частин третьої, четвертої статті 28 Закону № 1700-VII. У цей період безпосереднім керівником для особи, яка обіймає посаду чи виконує обов`язки за посадою начальника Головного управління, є виключно Голова ДСНС України.

Інше порушення, на яке вказує відповідач, стосується призначення позивачем для здійснення зовнішнього контролю за діями, рішеннями ОСОБА_1 стосовно його близьких осіб, посадових осіб Головного управління, які знаходяться у безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_1 , тим самим спричинивши новий потенційний конфлікт інтересів у підлеглих посадових осіб. У цьому випадку начальник Головного управління мав би визначити конкретну посадову особу, яка уповноважена на проведення зовнішнього контролю у формі перевірки вчинення дій, прийняття рішень чи проектів рішень першого заступника начальника Головного управління ОСОБА_1 стосовно його близьких осіб, та йому не підпорядковану (не підконтрольну).

На думку відповідача, визначення в обов`язках першого заступника начальника Головного управління того, що він «спрямовує і координує діяльність підрозділів, організовує та контролює своєчасне виконання покладених на них завдань», зокрема відділу персоналу, сектору з питань запобігання та виявлення корупції та юридичного сектору означає пряме підпорядкування, а на час виконання обов`язків начальника Головного управління ОСОБА_1 він ставав безпосереднім керівником для усіх членів комісії, на яких покладався обов`язок здійснення заходів зовнішнього контролю.

Безпосереднім керівником ОСОБА_1 при виконанні обов`язків начальника Головного управління є Голова ДСНС України, позивач повинен був повідомити Голову ДСНС України про потенційний конфлікт інтересів першого заступника начальника при виконанні ним обов`язків начальника Головного управління. Позивач був обізнаним про наявність потенційного конфлікту інтересів, однак ним не вжито належних та всіх можливих заходів для недопущення виникнення потенційного, реального конфлікту інтересів, відтак позивачем порушено статтю 28 Закону № 1700-VII.

Стосовно не проведення службового розслідування, то відповідач з посиланням на статтю 83 Дисциплінарного статуту вказує, що воно є необов`язковим. Відповідно до пункту 85-1 Дисциплінарного статуту обов`язково службове розслідування призначається лише у разі наявності подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції . У спірному випадку таке подання спеціально уповноваженого суб`єкта відсутнє, а тому мотиви позову щодо обов`язковості проведення службового розслідування є необґрунтованими.

Відповідач вважає, що за порушення службової дисципліни, що виразилося у порушенні вимог Закону № 1700-VII в частині, що стосується запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, на позивача законно та обґрунтовано накладено дисциплінарне стягнення у виді догани, підстави для скасування наказу відсутні. Просить у позові відмовити.

22.07.2024 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що частина третя статті 28 Закону № 1700-VII альтернативно визначає особу, яка вживає заходів для врегулювання конфлікту інтересів, або безпосередній керівник, або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи. Застосовуючи цю норму до спірного випадку такими особами є або начальник Головного управління як безпосередній керівник першого заступника начальника, або Голова ДСНС України, як особа, що наділена повноваженнями звільнення першого заступника начальника Головного управління.

Наведене свідчить про те, що позивач врегулювавши конфлікт інтересів у наведеному випадку не перевищив своїх повноважень. Крім того, Головне управління двічі на рік повідомляло ДСНС України про роботу співробітників та їх близьких родичів, які працюють (проходять службу) в системі ДСНС України.

Також представник позивача наполягав на тому, що особи визначені позивачем для здійснення зовнішнього контролю не знаходяться у безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_1 , і закон не містить вимоги про одноособове здійснення такого контролю та заборону здійснення такого контролю колегіально.

У запереченні, поданому представником відповідача, зазначається, що необґрунтованим вважає висновок представника позивача про те, що Закон № 1700-VII дозволяє альтернативно повідомити про конфлікт інтересів або безпосереднього керівника, або керівника органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посад, бо для особи, яка обіймає посаду чи виконує обов`язки за посадою начальника Головного управління, безпосереднім керівником є виключно Голова ДСНС України, до повноважень якого належить і звільнення.

Протягом 2022-2024 років ОСОБА_1 виконував обов`язки начальника Головного управління протягом 91 дня, безпосереднім керівником ОСОБА_1 при виконанні обов`язків начальника Головного управління є Голова ДСНС України, позивач повинен був повідомити Голову ДСНС про потенційний конфлікт інтересів першого заступника начальника при виконанні ним обов`язків начальника Головного управління.

ОСОБА_2 при прийнятті рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів ОСОБА_1 під час тимчасового виконання ним обов`язків начальника Головного управління, перевищив свої повноваження, бо у цей період ОСОБА_2 не був його безпосереднім керівником, чим допустив порушення вимог частин третьої, четвертої статті 28 Закону № 1700-VII.

Додатково представник відповідача зазначив, що повідомлення, які надсилалися Головним управлінням ДСНС України з інформацію про співробітників, які є родичами, є відповідними звітами, а не повідомленням про виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів у розумінні статті 28 Закону № 1700-VII, і є додатковим заходом в системі ДСНС, який має на меті підвищення ефективності здійснення заходів щодо запобігання та виявлення корупції в органах та підрозділах цивільного захисту.

Ухвалою суду від 29.08.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 03.10.2024 о 11:30 год. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 03.10.2024, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено в задоволенні клопотання представника ДСНС України та залучено до участі у справі Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК, Національне агентство, третя особа) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального провадження, призначено підготовче судове засідання на 23.10.2024 о 11:00 год.

Представником відповідача надано до суду пояснення щодо порядку призначення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Саме начальником Головного управління здійснено призначення на посади ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також ним присвоєно їм спеціальні звання. 1 державний пожежно-рятувальний загін (далі - ДПРЗ) та 6 ДПРЗ Головного управління належать до сфери управління ДСНС та безпосередньо підпорядковуються Головному управлінню. Зі змісту положень 1 ДПРЗ та 6 ДПРЗ, повноваження начальника Головного управління стосовно осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту визначено пунктами 7.26 положень вказаних загонів. Перший заступник начальника Головного управління ОСОБА_1 здійснює повноваження, визначені пунктами 7.26 положень 1 ДПРЗ та 6 ДПРЗ, у випадку виконання ним обов`язків начальника Головного управління.

Ухвалою суду від 23.10.2024 відкладено розгляд справи на 20.11.2024 року о 10:45 год.

Представник відповідача також виклала письмово свої міркування, зауваживши, що потенційний конфлікт інтересів першого заступника начальника Головного управління ОСОБА_1 виникає при виконанні ним обов`язків начальника Головного управління.

Згідно з наказом ДСНС України від 13.06.2019 № 349 Головне управління двічі на рік (до 1 липня та 1 січня) зобов`язане складати (оновлювати) списки персоналу органів та підрозділів цивільного захисту, які мають близьких осіб, що проходять службу (працюють) в органах та формуваннях, підпорядкованих Міністерству внутрішніх справ. У звітних матеріалах, що подавалися на виконання цього наказу, були відсутні відомості про потенційний конфлікт інтересів ОСОБА_1 , який виконує обов`язки начальника Головного управління.

Звітні матеріали надані Головним управлінням не є: вжиттям заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів згідно із пунктом 1 частини першої статті 28 Закону № 1700-VII; повідомленням про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів згідно із пунктом 2 частини першої статті 28 Закону № 1700-VII; вжиттям заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Представником позивача надіслано через електронний суд 19.11.2024 уточнено заяву про зміну підстав позову.

Ухвалою суду від 20.11.2024, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відкладено розгляд справи на 25.11.2024 о 10:00 год. для підготовки до надання нових пояснень по справі.

Ухвалою суду від 20.11.2024 року доручено Тернопільському окружному адміністративному суду забезпечити проведення судового засідання на 25 листопада 2024 року о 10:00 год. в режимі відеоконференції.

Представник відповідача надіслала через електронний суд 25.11.2024 року додаткові пояснення по справі та просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 25.11.2024, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) закрито підготовче засідання та здійснено перехід до судового розгляду по суті на 17.12.2024 о 10:45 год.

Ухвалою суду від 17.12.2024, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) оголошено перерву до 14.01.2025 о 11:30 год. для підготовки до надання нових пояснень по справі.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, з врахуванням поданої 19.11.2024 р. заяви про зміну підстав позову, відповіді на відзив та додаткових запереченнях.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечили, просили у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши вступне слово, пояснення учасників справи, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходить службу цивільного захисту на посаді першого заступника начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області .

Перший заступник начальника ГУ ДСНС України в Тернопільській області полковник служби цивільного захисту ОСОБА_1 рапортом від 01.06.2018 року повідомив начальника ГУ ДСНС в Тернопільській області ОСОБА_2 про те, що його рідна сестра ОСОБА_3 , яка проживає в с. Сухостав Гусятинського району Тернопільської області, проходить процедуру вступу на службу в органи цивільного захисту області, а саме: на вакантну посаду диспетчера пункту зв`язку ДПРЧ-12 Управління ДСНС України у Тернопільській області (в даний час - шостий державний пожежно-рятувальний загін ГУ ДСНС України у Тернопільській області).

18.10.2019 року ОСОБА_1 подав начальнику ГУ ДСНС в Тернопільській області ОСОБА_2 ще один рапорт про проходження чоловіком його рідної сестри ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - з січня 2011 року служби в органах цивільного захисту області, а саме, як пожежний-рятувальник 22 ДПРП 10 ДПРЧ Управління (даний час - перший державний пожежно-рятувальний загін ГУ ДСНС України у Тернопільській області).

Вказані документи подані ОСОБА_1 своєму безпосередньому керівнику ОСОБА_2 в зв`язку з наявністю у нього, як вбачається із змісту рапортів, приватного інтересу, який, при прийнятті рішень розпорядчого характеру, може призвести до потенційною конфлікту інтересів.

Обґрунтовуючи лише можливість виникнення потенційного конфлікту інтересів, ОСОБА_1 в рапортах зазначив, що йому вказані підрозділи не підпорядковані, вони є самостійними юридичними особами, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підпорядковані начальникам частин, які видають накази, контролюють їх виконання, дають вказівки і доручення, обов`язкові для виконання особовим складом, вносять пропозиції начальнику територіального органу щодо призначення на посади та звільнення з посад осіб рядового та начальницького складу, присвоєння спеціальних звань, заохочень, укладення та розірвання контрактів, тощо.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області є окремою юридичною особою (), яке знаходиться. за адресою: місто Тернопіль, вулиця Лесі Українки, 6.

Перший державний пожежно-рятувальний загін ГУ ДСНС України у Тернопільській області, де проходить службу ОСОБА_4 , також є окремою юридичною особою (), який знаходиться за адресою: місто Тернопіль, вулиця Котляревського, 22А.

Окремою юридичною особою () також є шостий державний пожежно-рятувальний загін ГУ ДСНС України у Тернопільській області, що знаходиться за адресою: м. Чортків, вулиця Шевченка, 27 і де служить ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 , будучи першим заступником начальника Головного управління ДСНС у Тернопільській області, враховуючи свої службові обов`язки і наведені вище характеристики пожежних загонів, позбавлений дискреційних повноважень при прийнятті рішень розпорядчого характеру стосовно своїх родичів, а тому його приватний інтерес не міг призвести до конфлікту інтересів.

Набути таких повноважень ОСОБА_1 міг лише коли виконував обов`язки начальника ГУДСНС у Тернопільській області на час його відсутності.

Наведена інформація міститься і у відповіді Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції №45-08/17132/18 від 19.04.2018, одержаній ОСОБА_1 на свій запит про надання роз`яснень.

Для таких випадків, з метою усунення можливого потенційного конфлікту інтересів, начальником ГУ ДСНС у Тернопільській області ОСОБА_2 , як безпосереднім керівником ОСОБА_1 , були видані накази - №288 від 05.06.2018 року "Про врегулювання конфлікту інтересів" щодо рідної сестри ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ; №517 від 25.10.2019 року "Про врегулювання конфлікту інтересів" щодо чоловіка рідної сестри ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ; і повторно, в зв`язку з переіменуванням територіальних органів ДСНС України, накази №Нс-328/64 від 16.09.2021 року "Про врегулювання конфлікту інтересів" щодо рідної сестри ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ; №Нс-329/64 від 16.09.2021 року "Про врегулювання конфлікту інтересів" щодо чоловіка рідної сестри ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - ОСОБА_4 .

Даними наказами застосовувався зовнішній контроль за виконанням полковником служби цивільного захисту ОСОБА_1 службових повноважень першого заступника начальника Головного управління та тимчасове виконання обов`язків, начальника Головного управління щодо молодшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_4 у формі:

- перевірки стану та результатів виконання ОСОБА_1 службових повноважень та тимчасового виконання обов`язків начальника Головного управління, вчинення ним дій, змісту рішень чи проектів рішень, що приймаються або розробляються ним, або відповідним колегіальним органом з питань, пов`язаних із предметом конфлікту інтересів;

- заборони вживати заходів та здійснювати відповідно до вимог чинного законодавства розгляд, вирішення і участі у вирішенні та прийняття відповідних рішень з, питань прийняття на службу, звільнення зі служби, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням, що стосуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

- здійснення контролю стосовно діяльності структурного підрозділу, в якому вони працюють комісією Головного управління у складі: начальника юридичного сектору Головного управління старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_5 , начальника відділу персоналу Головного управління полковника служби цивільного захисту ОСОБА_6 , завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції Управління ОСОБА_7 . 3.

Таким найближчим керівником, якому прямо підпорядкований ОСОБА_1 , є і начальник Головного управління ДСНС України в Тернопільській області ОСОБА_2 (пункти 10, 11 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, затверджене наказом ДСНС від 04.02.2013 року №3 в редакції наказу ДСНС від 29.03.2021 року №167: голова управління здійснював керівництво Головним управлінням, має трьох заступників, у тому числі одного першого, розподіляє обов`язки між своїми заступниками).

Наведені вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 вжив заходів до щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів - повідомив про наявність у нього приватного інтересу, що міг призвести до потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника - начальника ГУ ДСНС України ОСОБА_2 , який застосував заходи запобігання та врегулювання конфлікту інтересів ОСОБА_1 , діючи в межах своїх повноважень безпосереднього керівника відповідно до частин 3, 4 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Окрім того, відповідно до вимог наказу ДСНС України від 13.06.2019 року №349 Головне управління ДСНС України у Тернопільській області двічі на рік зобов`язане повідомляти Державну службу України з надзвичайних ситуацій про роботу співробітників та їх близьких родичів, які працюють (проходять службу) у системі ДСНС України.

Такі повідомлення здійснювались листами сектору з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДСНС України в Тернопільській області за підписом начальника Головного управління №1-6/54 від 01.07.2019 року, № 1-6/83 від 24.12.2019 року, №1-6/44 від 30.06.2020 року, №1-6/71 від 30.12.2020 року, №6401/7319/64 04 від 30.12.2021 року, №64001-6499/64 -4 від 29.12.2023 року.

Таким чином, твердження, що міститься в оскаржуваному наказі про обов`язок ОСОБА_1 повідомляти Голову ДСНС України щодо наявності у нього конфлікту інтересів не ґрунтується на вимогах закону, зокрема і вимогах пунктів 2, 4 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», якими в наказі №365 від 31.05.2024 року обґрунтовується порушення службової дисципліни.

Позивач не погоджується з наказом від 31.05.2024 №365 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани та викладення в наказі обставин порушень вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, у зв`язку з чим він звернувся до суду.

До спірних правовідносин суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції».

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 1700-VII:

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта;

члени сім`ї: а) особа, яка перебуває у шлюбі із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, та діти зазначеного суб`єкта до досягнення ними повноліття - незалежно від спільного проживання із суб`єктом; б) будь-які особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Стаття 3 Закону № 1700-VII визначає суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону. Відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини першої цієї статті суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, особи начальницького складу служби цивільного захисту.

Згідно зі статтею 28 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не можуть прямо чи опосередковано спонукати у будь-який спосіб підлеглих до прийняття рішень, вчинення дій або бездіяльності всупереч закону на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб.

Безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ ініціювання звільнення з посади, протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.

Національне агентство у випадку одержання від особи повідомлення про наявність у неї реального, потенційного конфлікту інтересів упродовж семи робочих днів роз`яснює такій особі порядок її дій щодо врегулювання конфлікту інтересів.

Безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобов`язаний вжити передбачені цим Законом заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи.

У разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона зобов`язана звернутися за роз`ясненнями до територіального органу Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.

Якщо особа отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона звільняється від відповідальності, якщо у діях, щодо яких вона зверталася за роз`ясненням, пізніше було виявлено конфлікт інтересів.

З метою формування єдиного підходу до розуміння і дотримання правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів та пов`язаних з ним обмежень Національне агентство з питань запобігання корупції розробило Методичні рекомендації від 12.01.2024 № 2, які розміщені на офіційному вебсайті органу та мають рекомендаційний характер, не містять правових норм і відображають правозастосовну практику.

У пункті 2.1 розділу 2 Методичних рекомендацій № 2 зазначено:

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень (ст. 1 Закону).

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень (ст. 1 Закону).

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях (ст. 1 Закону).

Враховуючи наведені визначення, конфлікт інтересів може існувати у особи в ситуації, коли одночасно наявні такі його складові:

- в особи є приватний інтерес;

- в особи наявні службові повноваження, під час реалізації яких вона може на власний розсуд вчиняти дії, приймати рішення саме з питання, у якому в неї наявний приватний інтерес;

- такі службові повноваження мають дискреційний характер (тобто є такими, коли особа може на власний розсуд обирати з кількох юридично допустимих дій, рішень).

Саме сукупність зазначених факторів дає підстави стверджувати, що приватний інтерес особи може впливати на об`єктивність та неупередженість під час вчинення особою дії, прийняття рішення, а отже, в особи є конфлікт інтересів.

За відсутності принаймні однієї із складових - службових повноважень дискреційного характеру та/або приватного інтересу - конфлікт інтересів не виникає.

У пункті 2.5 Розділу 2 Методичних рекомендацій № 2 зазначено, що при потенційному конфлікті інтересів у особи наявний приватний інтерес у сфері, в якій вона виконує свої службові/представницькі повноваження. Така ситуація надалі впливатиме на об`єктивність особи під час реалізації повноважень.

При реальному конфлікті інтересів особа реалізує (повинна реалізувати) свої повноваження з питання, у якому у неї наявний приватний інтерес. Це викликає суперечність між повноваженнями і приватним інтересом, яка впливає на об`єктивність вчинення дій чи прийняття рішень.

Повертаючись до обставин цієї справи суд зазначає, що у спірному випадку в службі цивільного захисту Тернопільської області працюють близькі родичі: перший заступник начальника Головного управління ОСОБА_1 , його сестра ОСОБА_3 диспетчер 1 ДПРЗ Головного управління, чоловік сестри ОСОБА_4 пожежний-рятувальник 6 ДПРЗ Головного управління.

Позивач видав накази про врегулювання конфлікту інтересів між цими особами на час виконання ОСОБА_1 службових повноважень за посадою першого заступника начальника Головного управління та при тимчасовому виконанні обов`язків начальника Головного управління.

Саме вирішення питання щодо врегулювання конфлікту інтересів позивачем відповідач вважає дисциплінарним проступком, бо таке не відповідає нормам Закону № 1700-VII, за що притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарний проступок полягає у тому, що:

1) позивач призначив для здійснення зовнішнього контролю посадових осіб Головного управління (керівників трьох секторів/відділів - юридичного сектору, відділу персоналу, сектору з питань запобігання та виявлення корупції), які знаходяться у безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_1 , а не визначив конкретну посадову особу, яка уповноважена на проведення зовнішнього контролю у формі перевірки вчинення дій, прийняття рішень чи проектів рішень першого заступника начальника Головного управління ОСОБА_1 стосовно його близьких осіб;

2) перевищив повноваження при прийнятті рішення про врегулювання конфлікту інтересів ОСОБА_1 під час тимчасового виконання ним обов`язків за посадою начальника Головного управління, оскільки на цей період ОСОБА_2 не був його безпосереднім керівником, у цей час діє підпорядкування Голові ДСНС України.

Для вирішення питання дотримання позивачем положень Закону № 1700-VII та наявності складу вказаного дисциплінарного проступку суд має надати відповідь на такі питання:

Чи виникає конфлікт інтересів під час перебування ОСОБА_1 на посаді першого заступника Головного управління стосовно близьких осіб?

Чи виникає конфлікт інтересів під час виконання ОСОБА_1 обов`язків начальника Головного управління стосовно близьких осіб?

Хто має врегулювати конфлікт інтересів за його наявності під час перебування ОСОБА_1 на посаді першого заступника Головного управління стосовно близьких осіб?

Хто має врегулювати конфлікт інтересів за його наявності під час виконання ОСОБА_1 обов`язків начальника Головного управління стосовно близьких осіб?

Чи відповідає форма здійснення зовнішнього контролю (комісійно трьома керівниками структурних підрозділів), визначена позивачем для врегулювання інтересів, вимогам Закону № 1700-VII?

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є службовцем 1 ДПРЗ Головного управління, а ОСОБА_4 - 6 ДПРЗ Головного управління.

Призначення на посади ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснено начальником Головного управління (до цього Управління) ОСОБА_2 , а також ним присвоєно їм спеціальні звання, що підтверджується наказами Управління МНС України у Тернопільській області від 31.01.2011 № 27, Територіального управління МНС України у Тернопільській області від 12.07.2012 № 86, Управління ДСНС України у Тернопільській області від 05.07.2013 № 77, від 06.06.2018 № 180 та наказами Головного управління ДСНС України у Тернопільській області від 30.06.2021 № Нк-113/64, від 30.06.2021 № Нк-114/64, від 08.08.2023 № 357-НК/64.

Такі повноваження начальника Головного управління щодо призначення на посаду осіб рядового і начальницького складу та працівників Головного управління визначенні у Положенні про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, затвердженому наказом ДСНС України 04.02.2013 № 3 (у редакції наказу ДСНС 29.03.2021 № 167) (далі - Положення про Головне управління) .

Відповідно до пункту 7 Положення про Головне управління, Головне управління здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через підпорядковані підрозділи, територіальні органи нижчого рівня (у разі їх утворення в установленому законодавством порядку), а також контроль за їхньою діяльністю.

Згідно з пунктом 11 Положення про Головне управління начальник Головного управління призначає на посади та звільняє з посад керівників структурних підрозділів, інших осіб рядового і начальницького складу та працівників Головного управління, приймає рішення щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності (крім своїх заступників).

Частиною першою статті 99 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до персоналу (кадрів) органів та підрозділів цивільного захисту належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір.

Порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та врегульовано Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 (далі - Положення №593).

Відповідно до пункту 58 Положення №593 перелік посад, що підлягають заміщенню особами рядового і начальницького складу, та перелік посад для призначення (звільнення) осіб рядового і начальницького складу (далі - номенклатура посад) визначаються ДСНС.

Пунктом 61 Положення №593 передбачено, що особи рядового і начальницького складу призначаються на посади, які передбачені штатами (штатними розписами) органів чи підрозділів цивільного захисту, наказами по особовому складу відповідних керівників (начальників) згідно з номенклатурою посад.

Наказом ДСНС України від 19.10.2022 № НС-583 затверджено: Перелік посад осіб начальницького складу, державних службовців та працівників, призначення на які (звільнення з яких) здійснюються наказами ДСНС; Повноваження Голови ДСНС, першого заступника (заступника) Голови ДСНС, керівників (начальників) органів та підрозділів цивільного захисту та інших керівників (начальників) щодо вирішення кадрових питань (далі - Повноваження керівників); Перелік документів, які подаються до ДСНС для прийняття на службу цивільного захисту, призначення, переміщення, звільнення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, присвоєння спеціальних звань та інших питань у сфері роботи з персоналом.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 розділу ІІ Повноважень керівників, начальник Головного управління призначає на посади (звільняє з посад), крім посад, передбачених Номенклатурою посад у підрозділах, що мають статус юридичної особи, - осіб рядового і начальницького складу.

До 19.10.2022 діяли Повноваження Голови ДСНС, першого заступника (заступника) Голови ДСНС, керівників (начальників) органів і підрозділів цивільного захисту щодо вирішення кадрових питань, затверджені наказом ДСНС від 16.05.2017 № 271 (далі - Повноваження).

Відповідно пункту 2 Повноважень, начальник Головного управління приймає осіб: на службу цивільного захисту із зарахуванням у кадри ДСНС на посади, що заміщуються особами рядового і молодшого начальницького складу, з присвоєнням відповідних спеціальних звань та призначенням на посади; на роботу на посади, крім посад, передбачених Номенклатурою посад.

Отже, наведені локальні нормативні акти однозначно вказують на те, що саме до повноважень начальника Головного управління віднесено прийняття на посаду та звільнення з посади осіб рядового і начальницького складу, зокрема тих, що проходять службу у 1 ДПРЗ та 6 ДПРЗ.

Відповідно до положень про 1 ДПРЗ Головного управління та 6 ДПРЗ Головного управління, затверджених наказом ДСНС України 24.05.2013 № 312 (у редакції наказу ДСНС 07.05.2021 № 290) (том 2 а.с.158-186), 1 ДПРЗ Головного управління та 6 ДПРЗ Головного управління належать до сфери управління ДСНС та безпосередньо підпорядковується Головному управлінню ДСНС України у Тернопільській області (далі - територіальний орган). Оперативне управління його структурними частинами (постами) здійснюють відповідні районні (міські) управління, районні відділи (сектори) територіального органу.

Начальник 1 ДПРЗ та 6 ДПРЗ згідно із пунктами 7.26 Положень

вносить пропозиції начальнику територіального органу щодо: оптимізації та вдосконалення організаційної структури, внесення змін до

штату, реорганізації або ліквідації ДПРЗ;

призначення на посади та звільнення з посад осіб рядового і начальницького складу служби ЦЗ, що йому підпорядковані, у тому числі своїх заступників;

прийняття осіб на службу на посади, що заміщуються особами рядового і начальницького складу служби ЦЗ, у тому числі своїх заступників;

присвоєння спеціальних звань особам рядового і начальницького складу служби ЦЗ, що йому підпорядковані;

укладання та розірвання трудових угод з працівниками ДПРЗ;

нагородження особового складу державними нагородами, відомчими заохочувальними відзнаками тощо;

заохочення або притягнення до дисциплінарної відповідальності в установленому законодавством порядку своїх заступників.

Отже, виходячи з наведеного начальники 1 ДПРЗ і 6 ДПРЗ вносять пропозиції начальнику Головному управлінню щодо призначення і звільнення з посади та присвоєння спеціальних звань особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, що йому підпорядковані; нагородження особового складу державними нагородами, відомчими заохочувальними відзнаками, начальник Головного управління видає накази про прийняття на посади осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, що йому підпорядковані, а також нагородження особового складу державними нагородами, відомчими заохочувальними відзнаками.

Відтак, начальник Головного управління безпосередньо приймає рішення щодо проходження служби ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . При виконанні першим заступником начальника Головного управління ОСОБА_1 обов`язків начальника Головного управління стосовно близьких осіб виникає потенційний конфлікт інтересів.

Також судом встановлено, що потенційний конфлікт інтересів виникає і на час виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків за посадою першого заступнику начальника Головного управління.

Так, наказом Головного управління від 27.05.2022 № Нс-133/64 затверджено Розподіл обов`язків між начальником, першим заступником начальника та заступниками начальника Головного управління .

Відповідно до підпункту 2.4.45 пункту 2.4 розділу ІІ перший заступник начальника Головного управління відповідно до покладених на них завдань здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через підпорядковані підрозділи, територіальні органи нижчого рівня, а також контроль за їхньою діяльністю.

Перший заступник начальника Головного управління дає в межах повноважень обов`язкові для виконання посадовими особами та підпорядкованим підрозділам доручення (пункту 2.5 розділу ІІ Розподілу обов`язків).

З метою налагодження дієвої роботи постійно діючих комісій Головного управління відповідає та координує роботу комісій відповідно до наказів Головного управління (пункту 2.7 розділу ІІ Розподілу обов`язків).

Перший заступник начальника Головного управління є головою атестаційної комісії Головного управління відповідно до наказу Головного управління від 18.06.2021 №НС-148/64 «Про затвердження Положення та складу постійно діючої атестаційної комісії Головного управління» (том 2 а.с.12-15), комісії з обчислення вислуги років особам рядового та начальницького складу, стажу роботи працівникам відповідно до наказу Головного управління від 15.06.2021 №Нс-135/6 «Про затвердження Положення та складу комісії з обчислення вислуги років особам рядового та начальницького складу, стажу роботи працівникам».

Наведені накази з визначеним обсягом повноважень першого заступника начальника Головного управління однозначно вказують про наявність потенційного конфлікту інтересів в такої особи за посадою з близькими особами, що проходять службу в органах цивільного захисту, тобто між близькими особами першим заступником начальника Головного управління ОСОБА_1 , його сестрою ОСОБА_3 диспетчером 1 ДПРЗ Головного управління, чоловіком сестри ОСОБА_4 пожежним-рятувальником 6 ДПРЗ, наприклад, при проведенні атестації осіб рядового складу служби цивільного захисту.

Наведені обставини вказують на те, що підлягав врегулюванню конфлікт інтересів першого заступника начальника Головного управління ОСОБА_1 з близькими особами його безпосереднім керівником - начальником Головного управління.

Також судом встановлено, що перший заступник начальника Головного управління ОСОБА_1 у період відсутності начальника Головного управління виконував його обов`язки відповідно до Розподілу обов`язків між начальником, першим заступником та заступниками начальника Головного управління, затвердженого наказом Головного управління 27.05.2022 №Нс-133/64 .

Наказом ДСНС України від 09.01.2024 № 3 «Про кадрові питання» ОСОБА_2 , начальнику Головного управління, надано частину невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік на 15 календарних днів з 25 січня по 8 лютого 2024 року, а тимчасове виконання обов`язків начальника Головного управління на цей період покладено на першого заступника начальника Головного управління ОСОБА_1 .

Згідно з наказом Головного управління від 10.01.2024 № 8-НВ/64 «Про відрядження до м. Київ начальника Головного управління» ОСОБА_2 перебував у відрядженні з 10 по 12 січня 2024 року, тимчасове виконання обов`язків начальника Головного управління було покладено на першого заступника Головного управління ОСОБА_1 .

Згідно із наказом ДСНС України від 27.03.2024 № 97 «Про кадрові питання» на період відрядження позивача з 27.03.2024 по 26.04.2024 на першого заступника Головного управління ОСОБА_1 покладено тимчасове виконання обов`язків начальника Головного управління .

За обставин у сфері реалізації службових повноважень ОСОБА_1 як тимчасово виконуючим обов`язків начальника Головного управління також виникає (існує) приватний інтерес, що за певних обставин може впливати на об`єктивність прийняття рішень, вчинення дій у межах реалізації повноважень, зокрема щодо присвоєння спеціальних звань, нагородження чи відзначення тощо осіб рядового складу ДПРЗ Головного управління, зокрема його близьких осіб. Така ситуація є потенційним конфліктом інтересів. Реальний конфлікт може виникнути, якщо виконуючому обов`язки начальника Головного управління ОСОБА_1 надійшов би проект наказу, наприклад, присвоєння спеціальних звань сестрі чи її чоловікові. У такому випадку виникає необхідність прийняття рішення, що свідчить про виникнення суперечності між приватним інтересом і повноваженнями, тобто про реальний конфлікт інтересів. Підписання відповідного наказу виконуючим обов`язки начальника Головного управління, зокрема, близької особи, буде свідчити про прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому безпосереднім керівником ОСОБА_1 на час виконання ним обов`язків начальника Головного управління є Голова ДСНС України. Також Голова ДСНС України є особою, що його призначає на посаду, а тому є єдиним суб`єктом, що мав право на врегулювання конфлікту інтересів ОСОБА_1 як тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління.

Натомість такий потенційний конфлікт інтересів ОСОБА_1 у період виконання ним обов`язків начальника Головного управління, чим перевищив свої повноваження.

Відтак, висновки оскаржуваного наказу в цій частині є підставними та правомірними.

При цьому суд критично оцінює пояснення представника позивача про те, що безпосереднім начальником першого заступника начальника Головного управління є начальник Головного управління, а не Голова ДСНС України, позаяк у даному випадку мова йде не про повноваження першого заступника начальника Головного управління, а про повноваження виконуючого обов`язки начальника Головного управління, який підпорядковується саме Голові ДСНС України на цей період тимчасового виконання обов`язків керівника. Жодного двозначного тлумачення положення статті 28 Закону № 1700-VII не передбачають та вказують, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані, серед іншого, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника. Саме безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, має прийняти рішення про врегулювання конфлікту інтересів, тобто Голова ДСНС України у спірному випадку.

Стосовно іншого випадку порушення вимог Закону № 1700-VII, вказаного в оскаржуваному наказі, щодо врегулювання конфлікту інтересів першого заступника Головного управління ОСОБА_1 з близькими особами, то як вже зазначав вище суд начальником Головного управління в наказах від 16.09.2021 № НС-328/64 та № НС-329/64 «Про врегулювання конфлікту інтересів» встановлено зовнішній контроль через доручення комісії Головного управління у складі: начальника юридичного сектору Головного управління старшого лейтенанта ОСОБА_5 , начальника відділу персоналу Головного управління полковника служби цивільного захисту ОСОБА_6, завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ОСОБА_11, забезпечити належний контроль за виконанням ОСОБА_1 відповідних завдань, вчинення ним певних дій чи прийняття рішень, пов`язаних із предметом конфлікту інтересів.

Законодавець передбачив можливість врегулювання конфлікту інтересів через здійснення повноважень під зовнішнім контролем. Так, у частині першій статті 33 Закону № 1700-VII зазначено, що службові повноваження здійснюються особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняною до неї особи під зовнішнім контролем у разі, якщо усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, обмеження її доступу до інформації чи перегляд її повноважень є неможливим та відсутні підстави для її переведення на іншу посаду або звільнення.

Відповідно до частини другої цієї статті зовнішній контроль здійснюється в таких формах:

1) перевірка працівником, визначеним керівником органу, підприємства, установи, організації, стану та результатів виконання особою завдання, вчинення нею дій, змісту рішень чи проектів рішень, що приймаються або розробляються особою або відповідним колегіальним органом з питань, пов`язаних із предметом конфлікту інтересів;

2) виконання особою завдання, вчинення нею дій, розгляд справ, підготовка та прийняття нею рішень у присутності визначеного керівником органу працівника;

3) участь уповноваженої особи Національного агентства в роботі колегіального органу в статусі спостерігача без права голосу.

У рішенні про здійснення зовнішнього контролю визначаються форма контролю, уповноважений на проведення контролю працівник, а також обов`язки особи у зв`язку із застосуванням зовнішнього контролю за виконанням нею відповідного завдання, вчиненням нею дій чи прийняття рішень (частина третя статті 33 Закону № 1700-VII).

Відповідно до цих правових норм визначені форми зовнішнього контролю, які здійснюються окремим працівником. Твердження представника позивача, що жодна правова норма не містять вимоги щодо одноособового здійснення зовнішнього контролю є необґрунтованим, навпаки, законодавець не передбачив здійснення зовнішнього контролю колегіально.

Крім того, у пункті 5.2. Методичних рекомендації № 2 «Правила вибору заходу зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів» НАЗК зазначило, що працівник, який здійснюватиме зовнішній контроль, не може бути у підпорядкуванні особи, конфлікт інтересів якої врегульовується, а також стосовно якого останній може приймати рішення розпорядчого характеру, оскільки це зумовить виникнення у працівника, який здійснюватиме зовнішній контроль, виникнення конфлікту інтересів.

Вирішуючи питання підпорядкованості таких структурних підрозділів як юридичного сектору, відділу персоналу і сектору з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління першому заступнику начальника Головного управління, суд знову аналізує положення Розподілу обов`язків між начальником, першим заступником та заступниками начальника Головного управління ДСНС України у Тернопільській області, затверджені наказом Головного управління від 27.05.2022 № НС-133/64, у пункті 2.2 розділу ІІ яких зазначено, що перший заступник начальника спрямовує і координує діяльність підрозділів, організовує та контролює своєчасне виконання покладених на них завдань, у тому числі: відділу персоналу, юридичного сектору та сектору з питань запобігання та виявлення корупції.

Зі змісту положень про юридичний сектор та відділ персоналу, затверджених наказом Головного управління від 03.06.2021 №НС-100/64, слідує, що вони безпосередньо підпорядковуються начальнику Головного управління, в межах доручень начальника Головного управління їх діяльність координує перший заступник начальника Головного управління.

Відповідно до визначення термінів, наведених у статті 1 Закону № 1700-VII пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.

Враховуючи те, що перший заступник начальника Головного управління спрямовує і координує діяльність відділу персоналу, сектору з питань запобігання та виявлення корупції та юридичного сектору, то вони перебувають у його підпорядкуванні у розумінні положень Закону № 1700-VII.

Оскільки робота відділу персоналу, юридичного сектору та сектору з питань запобігання та виявлення корупції спрямовується та координуються першим заступником начальника Головного управління, то позивач, врегульовуючи конфлікт інтересів у розглядуваному випадку, призначив для здійснення зовнішнього контролю посадових осіб Головного управління, які знаходяться у підпорядкуванні ОСОБА_1 , тим самим спричинив новий потенційний конфлікт інтересів у підлеглих посадових осіб.

Також суд зазначає, що частина третя статті 33 Закону № 1700-VII вказує на призначення одного уповноваженого на проведення контролю працівника, і, відповідно, такий працівник не повинен бути у підпорядкування особи, конфлікт інтересів якої врегульовується. У даному випадку суд погоджується з міркуваннями представника ДСНС України, що начальник Головного управління мав би залишити одноосібно цей контроль за собою. Саме таку форму зовнішнього контролю застосовано начальником Головного управління Маслеєм В.М. стосовно інших заступників, про що свідчить зміст наказу Головного управління від 16.08.2021 «Про здійснення зовнішнього контролю».

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені законодавчі норми, суд приходить до висновку, що позивач перевищив повноваження при прийнятті рішення про врегулювання конфлікту інтересів ОСОБА_1 під час тимчасового виконання ним обов`язків за посадою начальника Головного управління, оскільки на цей період позивач не був його безпосереднім керівником, та тим самим порушив вимоги частин третьої - четвертої статті 28 Закону № 1700-VII. Також ОСОБА_2 призначив для здійснення зовнішнього контролю посадових осіб Головного управління, роботу яких координує та спрямовує ОСОБА_1 , тим самим спричинив новий потенційний конфлікт інтересів у підлеглих посадових осіб, чим порушив вимоги статті 33 цього ж Закону.

Суд не бере до уваги мотивацію представника позивача про те, що двічі на рік начальником Головного управління направлялася до ДСНС України інформація про близьких осіб, які перебувають на службі цивільного захисту, а тому відповідачу було відомо про відповіді обставини і Голова ДСНС України мав достатньо підстав врегулювати конфлікт інтересів ОСОБА_1 , а не врегулювавши його у інший спосіб, він за принципом «мовчазної згоди» погодився з рішенням начальника Головного управління, з огляду на таке.

Відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", постанови Кабінету Міністрів України від 04.09.2013 № 706 "Питання запобігання та виявлення корупції" та на виконання пункту 9 додатка 1 до Антикорупційної програми ДСНС на 2019 рік, затвердженої наказом ДСНС від 21.02.2019 № 118, з метою підвищення ефективності здійснення заходів щодо запобігання та виявлення корупції в органах та підрозділах цивільного захисту, дотримання антикорупційного законодавства в частині запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності персоналу органів та підрозділів цивільного захисту, мінімізації корупційних ризиків, обумовлених можливістю виникнення конфлікту інтересів, запобігання вчиненню корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, ДСНС України прийнято наказ від 13.06.2019 №349 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності персоналу органів та підрозділів цивільного захисту». Пунктом 2 цього наказу керівникам структурних підрозділів апарату ДСНС, ГУ (У) ДСНС України в областях та м. Києві, підрозділів центрального підпорядкування ДСНС, закладів освіти та науково-дослідних установ, підприємств, установ та організацій сфери управління ДСНС наказано, серед іншого, забезпечити направлення двічі на рік (до 1 липня та 1 січня) до Відділу власної безпеки та протидії корупції () інформації про складання та оновлення списків персоналу, які мають близьких осіб, що проходять службу (працюють) в органах та формуваннях, підпорядкованих Міністерству внутрішніх справ України, а також стан роботи щодо виявлення, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Такі повідомлення направлялися сектором з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління за підписом начальника Головного управління №1-6/54 від 01.07.2019, № 1-6/83 від 24.12.2019, №1-6/44 від 30.06.2020, №1-6/71 від 30.12.2020, №6401/7319/64 04 від 30.12.2021, №64001-6499/64 - 04 від 29.12.2023. До кожного з листів було додано інформацію про відповідних співробітників, у тому числі і про першого заступника начальника Головного управління ОСОБА_1 стосовно його сестри ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_4 .

У той же час, відомості, які подаються підпорядкованими підрозділами на виконання наказу ДСНС України від 13.06.2019 № 349, не є повідомленням про виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів у розумінні статті 28 Закону № 1700-VII, а є додатковим заходом в системі ДСНС, який має на меті підвищення ефективності здійснення заходів щодо запобігання та виявлення корупції в органах та підрозділах цивільного захисту, про що і зазначено у преамбулі цього наказу.

Як вбачається зі змісту статті 28 Закону № 1700-VII звіти не є передбаченим вказаною статтею повідомленням, оскільки вони подаються: не особами, зазначеними у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону; двічі на рік (до 1 липня та 1 січня), а повідомлення подається не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Таким чином, оскільки звітні матеріали надані Головним управлінням на виконання наказу ДСНС України від 13.06.2019 № 349 не є: вжиттям заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів згідно із пунктом 1 частини першої статті 28 Закону № 1700-VII, повідомленням про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів згідно із пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону № 1700-VII, вжиттям заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів, то у ДСНС України були відсутні підстави для врегулювання потенційного конфлікту інтересів на підставі даних (відомостей) звіту.

Щодо посилання представника позивача на врегулювання потенційного конфлікту інтересів ОСОБА_1 за «мовчазною згодою», то необхідно зазначити, що такий спосіб врегулювання конфлікту інтересів Законом № 1700-VII не передбачено.

Стосовно порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності, то суд зазначає таке.

Сутність службової дисципліни, права та обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, в тому числі слухачів і курсантів навчальних закладів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), щодо її додержання, види заохочення та дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування визначено Дисциплінарним статус служби цивільного захисту, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту» від 05.03.2009 № 1068-VI.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту (далі - контракт).

Статтею 3 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби, серед іншого, виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів; додержуватися норм професійної та службової етики, не вчиняти дій, що можуть призвести до неналежного виконання службових обов`язків, бути вільним від впливу політичних партій і громадських організацій.

Порушення службової дисципліни є дисциплінарним правопорушенням (стаття 6 Дисциплінарного статуту).

Порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов`язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту (стаття 8 Дисциплінарного статуту).

Згідно зі статтями 57, 59 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни. До діянь, що є порушеннями службової дисципліни, також належать: порушення вимог законодавства з питань діяльності органів і підрозділів цивільного захисту; брутальне або зневажливе ставлення до громадян, приниження їх честі та гідності під час виконання службових обов`язків; приховування або недостовірне надання відомостей про себе, що мають значення для проходження служби (зміна місця проживання, притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності); інші діяння, визнані порушеннями службової дисципліни законом та цим Статутом.

Згідно зі статтею 68 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) звільнення зі служби у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.

Відповідно до статті 81 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту накладенню дисциплінарного стягнення передує отримання від порушника дисципліни письмового пояснення. У разі відмови порушника дати письмове пояснення безпосередній начальник такої особи складає про це акт.

У даному випадку порядок накладення дисциплінарного стягнення щодо позивача дотримано, порушень судом не встановлено. Позивачем надавалися пояснення стосовно обставин, які складають дисциплінарний проступок.

При цьому відповідачем підставно кваліфіковано порушення позивачем положень Закону № 1700-VII як порушенням службової дисципліни.

З приводу порядку накладення дисциплінарного стягнення, то суд вважає безпідставною мотивацію представника позивача на недотримання відповідачем положень частини першої статті 85-1 та статті 86 Дисциплінарного статуту з огляду на наступне.

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту прийняттю начальником рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення за суттєвий грубий дисциплінарний проступок може передувати службове розслідування, яке призначається виданим наказом начальника з метою з`ясування всіх обставин, а також уточнення причин і умов, що призвели до вчинення дисциплінарного правопорушення, встановлення ступеня тяжкості правопорушення та розміру заподіяної шкоди.

При цьому у статті 58 Дисциплінарного статуту визначено, що грубим дисциплінарним проступком вважається факт грубого порушення службової дисципліни, а саме:

невихід на службу без поважних причин; порушення встановленого керівником органу чи підрозділу цивільного захисту розпорядку дня; вживання алкогольних напоїв чи наркотичних засобів у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані чи стані наркотичного сп`яніння; порушення статутних правил несення служби; втрата службового посвідчення, службових документів; невиконання наказів та розпоряджень начальників, що призвело до неготовності до дій за призначенням та зриву виконання покладених на орган чи підрозділ цивільного захисту завдань; порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, що призвело до псування або втрати закріпленого майна, обладнання та техніки, інших матеріальних збитків, а також завдало шкоди здоров`ю особовому складу органу чи підрозділу цивільного захисту або іншим особам; самовільне відлучення курсантів (слухачів) з розташування навчального закладу; невиконання індивідуальних планів роботи науковим, науково-педагогічним, педагогічним складом, ад`юнктами, докторантами; вчинення інших дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні службових обов`язків, які підривають авторитет органів та підрозділів цивільного захисту, а також не сумісні з подальшим проходженням служби цивільного захисту.

Порушення, допущене позивачем не підпадає під визначення грубого дисциплінарного проступку, а тому підстави для призначення службового розслідування були відсутні.

Відповідно до пункт 85-1 Дисциплінарного статуту з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень вимог Закону України "Про запобігання корупції" за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції за рішенням начальника особи, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону № 1700-VII спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - це органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

У матеріалах цієї справи відсутнє подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції (органів прокуратури, Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Національного агентства з питань запобігання корупції), а відтак висновок позивача щодо обов`язковості проведення службового розслідування є необґрунтованим та безпідставним.

У спірному випадку прийняттю оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності передувала службова перевірка на підставі звернення ОСОБА_10 від 01.04.2024 .

Відповідно до пункту 121 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту усі пропозиції, заяви та скарги розглядаються у строк не більше одного місяця з часу надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення і перевірки, - невідкладно, але не пізніше ніж протягом 15 днів з дати надходження. Якщо в місячний строк вирішити порушені у пропозиції, заяві чи скарзі питання неможливо, начальник встановлює новий строк розгляду, про що сповіщається особа рядового чи начальницького складу, яка подала пропозицію, заяву чи скаргу.

Отже, положення пункту 121 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту передбачають можливість проведення перевірки з приводу пропозицій, заяв та скарг. У спірному випадку проводилася саме перевірка, що узгоджується з вимогам Дисциплінарного статуту.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов переконання, що позовні вимоги є безпідставними та у їх задоволенні належить відмовити повністю.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправним та скасування наказу №365 від 31 травня 2024 року про застосування дисциплінарного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 20 січня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Державна служба України з надзвичайних ситуацій (місцезнаходження/місце проживання: вул. О.Гончара,55а,м. Київ,Центральна Частина Києва, Київ,01601, код ЄДРПОУ/РНОКПП 38516849).

Головуючий суддя Подлісна І.М.