Справа № 296/11853/24
Суддя: Шувалова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні доказів)

20 січня 2025 року м. Житомир справа № 296/11853/24

категорія 113080000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Шувалова Т.О., розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,-

встановив:

17 січня 2025 року до Житомирського окружного адміністративного суду з Корольовського районного суду м. Житомира надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дії та скасування висновку.

Одночасно із позовом позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів, в якому просить суд:

- вжити заходи забезпечення доказів шляхом витребування у ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оригінали документів:

- загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентенологічне обстеження органів грудної клітини, ЕКГ, вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор, направлення на ВЛК, журнал реєстрації вказаного направлення, медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_1 , висновок ВЛК, який зберігається в особовій справі офіцера запасу, протоколи, рішення вказаної комісії ВЛК, військовий квиток офіцера запасу серії НОМЕР_1 .

Дослідивши заяву про забезпечення доказів та долучені до неї документи, суд зазначає наступне.

Порядок забезпечення доказів в адміністративному процесі регулюється приписами статей 114-117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, відповідно до частини першої та другої статті 114 КАС України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно з вимогами частини третьої статті 114 КАС України встановлено, що забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Частиною першою статті 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно з частиною першою статті 116 КАС України встановлено що, у заяві про забезпечення доказів зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Отже, інститут забезпечення доказів в адміністративному судочинстві спрямований на забезпечення здійснення процесу доказування шляхом збирання і закріплення доказів, якщо існують обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Суд за заявою учасника справи може забезпечити докази, зокрема шляхом їх витребуванням та оглядом, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Аналізуючи наведені положення КАС України, суд вважає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Дана позиція суду узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного суду від 11.03.2020 по справі №9901/608/19, від 03.07.2019 у справі №9901/845/18, які враховуються судом при прийнятті даного рішення.

Подана позивачем заява про забезпечення доказів не містить обґрунтованих об`єктивними фактами посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушено питання, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим, а необхідні документи неможливо буде витребувати під час розгляду справи за поданим позовом.

Тобто, зазначена заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 114 КАС України.

Клопотання про забезпечення доказів обґрунтовано тільки відсутністю можливості витребувати запитувані документи.

Проте суд зазначає, що ненадання на запит заявника запитуваних відомостей жодним чином не позбавляє його права при зверненні до суду з відповідним позовом, керуючись приписами статті 80 КАС України, заявити клопотання про витребування доказів з наведенням відповідних мотивів неможливості отримання таких самостійно.

Про необхідність надання доказів того, що докази, про забезпечення яких порушує питання позивач, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим наголошується в Ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 (Провадження №11-197сап20).

Суд роз`яснює позивачу, що витребування доказів є самостійним процесуальним інструментом, який не є тотожним ані з забезпеченням доказів, ані з забезпеченням позову.

Виходячи з викладених обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, враховуючи той факт, що позивач не довів суду наявності достатніх підстав, що запитуваний ним у заяві доказ може бути втрачений у майбутньому, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 114, 115, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т.О. Шувалова