Справа № 160/20156/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 рокуСправа №160/20156/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро заяву представника ОСОБА_1 адвоката Співак Вікторії Анатоліївни про розподіл судових витрат в адміністративній справі №160/20156/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 у справі №160/20156/24 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 грн за період з 16.04.2023 по 21.04.2023, з 03.11.2023 по 14.11.2023 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 грн за період з 16.04.2023 по 21.04.2023, з 03.11.2023 по 14.11.2023 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати грошового забезпечення ОСОБА_1 , передбаченого наказом №359 від 26.12.2023, а саме: щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №740 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з з 01.12.2023 по 26.12.2023; надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років згідно з телеграмою Міністерства оборони України №248/269 від 18.01.2022 з 01.12.2023 по 26.12.2023; грошової компенсації за невикористані 8 (вісім) діб щорічної основної відпустки за 2022 рік; грошової компенсації за невикористані 30 (тридцять) діб щорічної основної відпустки за 2023 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік у розмірі щомісячного грошового забезпечення; одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які були призвані на військову службу під час мобілізації або на особливий період у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за кожен прослужений місяць за період з 21.09.2022 по 26.12.2023.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 , передбачене наказом №359 від 26.12.2023, а саме: щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №740 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з з 01.12.2023 по 26.12.2023; надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років згідно з телеграмою Міністерства оборони України №248/269 від 18.01.2022 з 01.12.2023 по 26.12.2023; грошову компенсацію за невикористані 8 (вісім) діб щорічної основної відпустки за 2022 рік; грошову компенсацію за невикористані 30 (тридцять) діб щорічної основної відпустки за 2023 рік; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік у розмірі щомісячного грошового забезпечення; одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, які були призвані на військову службу під час мобілізації або на особливий період у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за кожен прослужений місяць за період з 21.09.2022 по 26.12.2023, з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої п. 1 п. 2 розділу XXXII Наказу Міністерства оборони України №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої п. 1 п. 2 розділу XXXII Наказу Міністерства оборони України №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

10.12.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Співак Вікторії Анатоліївни про розподіл судових витрат, у якій заявник просить стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 10000,00 грн, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що розгляд адміністративної справи №160/20156/24 на підставі ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи згідно з вимогами ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, то розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення судом також здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач пояснень або заперечень на вказану заяву суду не надав.

Надаючи оцінку заяві про ухвалення додаткового рішення у справі в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

До заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу заявником долучені, зокрема:

- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльність на ім`я Співак Вікторії Анатоліївни;

- ордер серії АЕ №1275370;

- договір про надання юридичної (правової) допомоги від 22.03.2024 №22/03/2024;

- акт від 06.12.2024 №1 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання юридичної (правової) допомоги від 22.03.2024 №22/03/2024.

Так, 22.03.2024 між Адвокатським об`єднанням «Ліга Сова» в особі Співак Вікторії Анатоліївни та Поздняковим Олександром Олександровичем (клієнт) укладено договір №22/03/2024 про надання юридичної (правової) допомоги, відповідно до пункту 1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

06.12.2024 між сторонами складений та підписаний акт №1 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання юридичної (правової) допомоги від 22.03.2024 №22/03/2024, згідно якого Адвокатським об`єднанням надано наступну професійну правову допомогу, пов`язану із здійсненням представництва інтересів клієнта:

- усна консультація щодо питань невиплати всіх видів забезпечення при звільненні з військової служби та додаткової винагороди військовослужбовцю за період перебування на лікуванні після отриманого поранення, послуга, кількість 1, вартість 1000,00 грн;

- складання звернень та адвокатського запиту на командування військової частини щодо невиплати всіх видів забезпечення при звільненні з військової служби та додаткової винагороди військовослужбовцю за період його перебування на лікуванні після отриманого поранення, послуга, кількість 1, вартість 3000,00 грн;

- аналіз реєстру судових рішень стосовно невиплати всіх видів забезпечення при звільненні з військової служби та додаткової винагороди військовослужбовцю за період його перебування на лікуванні після отриманого поранення, послуга, кількість 1, вартість 500,00 грн;

- зустріч з клієнтом для узгодження правової позиції у випадку звернення до суду із позовною заявою, послуга, кількість 1, вартість 500,00 грн;

- складання позовної заяви до А0414 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії та направлення її до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та здійснення представництва інтересів «Клієнта» в Дніпропетровському окружному адміністративному суді у справі №160/20156/24, послуга, кількість 1, вартість 5000,00 грн;

Всього 10000,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що позовна заява у цій справі подана представником ОСОБА_1 адвокатом Співак Вікторією Анатоліївною.

За змістом ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системно проаналізувавши наведені норми Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 04.08.2020 у справі №810/3213/16.

У цій справі представник позивача просить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до пункту 4.1 договору про надання юридичної (правової) допомоги від 22.03.2024 №22/03/2024 за надану професійну правничу допомогу, беручи до уваги обсяг послуг та робіт пов`язаних з представництвом в суді та/або іншою правничою допомогою, в тому числі й збором доказів, які є необхідними для належного захисту прав та інтересів клієнта щодо предмету даного договору, враховуючи складність та значення для клієнта справи, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі, зазначеному у додатку №1 до даного договору.

Позивачем доказів понесених фактичних витрат на професійну правничу допомогу в установлений законом строк суду не надано.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вищезазначене відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 28.06.2018 у справі №826/1216/16 та підтримано у постанові Верховного Суду від 02.08.2022 у справі №640/14930/20.

Виходячи з наведеного, суд, оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, беручи до уваги недоведеність фактичного надання послуг адвокатом в межах даної справи та здійснення оплати позивачем за послуги адвоката в межах даної справи, дійшов висновку про необхідність застосування до заяви позивача наслідків, передбачених абз. 3 ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України - залишення заяви представника позивача без розгляду.

Таким чином, заява представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 143, 248, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Співак Вікторії Анатоліївни про розподіл судових витрат в адміністративній справі №160/20156/24 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський