Справа № 707/3323/24
Суддя: Суходольський О. М.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2025 року Черкаський районний суд Черкаської області, який діє як адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

за участю секретаря Культенко Н.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , поданого через представника адвоката Прядку В.М., до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕНА №3439533 від 08.11.2024 року про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Прядку В.М. звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕНА №3439533 від 08.11.2024 року про адміністративне правопорушенняу сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, мотивуючи позов тим, що вказаною постановою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП відповідно. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 08.11.2024 року о 22 год 27 хв., керуючи автомобілем «Volvo FM 340» д.н.з. НОМЕР_1 , у м.Звягель по вул.Шевченка,41 порушив вимогу знаку вантажним автомобілям рух заборонено, чим порушив п.8.4 ПДР. Проте, з вказаною постановою позивач не погоджується, оскільки дана постанова не відображає дійсних обставин справи та винесена з грубим порушенням норм права та правил оформлення адміністративних матеріалів і вимог чинного законодавства.

ОСОБА_1 вказує, що працює на посаді водія у ФОП ОСОБА_2 з 16.05.2023 року на підставі наказу про прийняття на роботу №21 від 15.05.2024 року. Крім того, під час спілкування з працівниками поліції позивач пояснив, що виконує трудову функцію, прямує до місця пункту вивантаження, а саме по вул.Шевченка, 34 у м.Звягель, Житомирської області, де знаходиться магазин «Асоль».

Позивач зазначає, що він рухався у відповідності до ПДР України, а саме вул.Шевченка, 41 у м.Звягель, Житомирської області, заїжджаючи найближчим перехрестям до місця призначення (вул.Шевченка,34), обслуговуючи магазин та доставляючи вантаж.Враховуючи обставини справи дія знаку 3.3 ПДР України не поширювалася на транспортний засіб, яким рухався ОСОБА_1 у відповідності до розділу 33 ПДР України. Проте, іншого маршруту до місця вивантаження в день складання постанови не було.

Вважаючи постанову серії ЕНА №3439533 від 08..2024 року по справі про адміністративне правопорушення незаконною, позивач просив скасувати її, провадження по адміністративній справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та стягнути понесені судові витрати з відповідача у справі.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 21.11.2024 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

16.12.2024 року на адресу суду від Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач позовні вимоги не визнав та в задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі з наступних підстав. Відповідачем вказано, що відповідно до пункту 8.4 ПДР передбачено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, поліцейським СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області капралом поліції Галицькою М.Ю. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Доводи позивача викладені у позовній заяві щодо непорушення ним норм адміністративного законодавства, не відповідають дійсності і надані з метою уникнення відповідальності. Доказом встановлення вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху є постанова про адміністративне правопорушення та відеодокази, які відповідач надав до суду разом з відзивом. Таким чином, відповідач не погоджується з доводами позивача та просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, а також відзив на позовну заяву, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч.1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що умовою надання адміністративним судом захисту прав є встановлення їх порушення відповідачем, який перебуває у відповідних публічних правовідносинах із позивачем, проте своїми протиправними рішеннями, діями (бездіяльністю) впливає на його обов`язки, права чи інтереси.

Предметом розгляду у даній справі є постанова інспектора поліції по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

За приписами ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч.1 ст.122 покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 08.11.2024 року, серія ЕНА №3439533, встановлено, що постанова складена поліцейським СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області капралом поліції Галицькою М.Ю. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. У постанові вказано, що ОСОБА_1 08.11.2024 року о 22 годині 27 хвилин керуючи автомобілем «Volvo FM 340», державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Звягель, Житомирської області по вул. Шевченка, 41 порушив вимогу знаку вантажним автомобілям рух заборонено, чим порушив п.8.4 ПДР України.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Згідно п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.3.б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що дорожня обстановка - це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом. Безпечна швидкість - це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Згідно п.2.3(а) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до п.15.9 (ґ) ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно вимог п.15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил, тобто із увімкненою аварійною світловою сигналізацією.

Суд враховує, що згідно Правил дорожнього руху України не поширюється дія знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні.

Твердження позивача, що постанову серії ЕНА №3439533 від 08.11.2024 року про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, було складено із порушенням вимог чинного законодавства України, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Позивачем не надано до суду належних доказів, порушення його права на захист, визначені ст.63 Конституції України.

Позивач посилається на ту обставину, що водій ОСОБА_1 керував вантажним транспортним засобом та обслуговував магазин "Ассоль" в м.Звягель, доставляючи товар за місцем призначення.

Із наданих позивачем документів вбачається, що позивач працює на посаді водія у ФОП ОСОБА_2 з 16.05.2023 року на підставі наказу про прийняття на роботу №21 від 15.05.2024 року. 08.11.2024р. ОСОБА_1 на вантажному автомобілі «Volvo FM 340» д.н.з. НОМЕР_1 прямував до місця пункту вивантаження, а саме по АДРЕСА_1 , де знаходиться магазин «Ассоль», що вбачається із даних товаро-транспортної накладної від 07.11.2024р.

Разом з тим, в розумінні положень ПДР України про наявність виключень для транспортних засобів, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні, суд вважає, що позивачем не доведено та не надано належних і допустимих доказів про те, що ОСОБА_1 на своєму вантажному автомобілі обслуговув якесь підприємство, так само і про те, що магазин «Ассоль» в м.Звягель належить до категорії підприємств. Тому, доводи позивача з даного приводу суд вважає необгрунтованими і безпідставними.

З огляду на наведене, доводи позивача, викладені у позовній заяві, не виключають ознак та складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, не спростовують його вини та не впливають на притягнення до адміністративної відповідальності, при цьому судом перевірені та проаналізовані всі докази та твердження сторін, яким надано належну правову оцінку. З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, доводи позивача про відсутність іншого маршруту для під`їзду до магазину "Ассоль" у м.Звягель, суд вважає неспроможними.

Суд вважає доводи відповідача, викладені у відзиві, в т.ч. підтвержені відеозаписом з місця події, достатньо обгрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова серії ЕНА №3439533 від 08.11.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам КУпАП та КАС України, прийнята уповноваженим органом із дотриманням вимог чинного законодавства, за наявності належних і допустимих, достатніх та беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом доводять факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому підстави для визнання такої постанови протиправною та її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 122, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 286 КАС України суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , поданого через представника адвоката Прядку В.М., до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕНА №3439533 від 08.11.2024 року про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя: О. М. Суходольський