Справа № 520/22941/24
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

20 січня 2025 року №520/22941/24

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді - Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_2 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 06.02.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 06.02.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовив їй при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у застосуванні під час обчислення пенсії показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021-2023 роки, з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV. Вважаючи свої права порушеними позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Представник відповідача надав через канцелярію відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог з підстав їх необґрунтованості та недоведеності, посилаючись на те, що пенсію ОСОБА_3 обчислено при загальному страховому стажі 39 років 03 місяці із середньомісячного заробітку за період роботи з 01.01.1971 по 31.12.1975 та за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 30.06.2004. Коефіцієнт страхового стажу дорівнює 0.39250, індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати 0.94019. Середньомісячний заробіток для обчислення складає 7516.32 грн. Розмір пенсії станом на 01.03.2024 складає 3617,62 грн., в тому числі: розмір пенсії за віком - 2950,16 грн, доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 19 років) - 367,46 грн, компенсаційна виплата 70-ти річним - 300,00 грн. Таким чином, пенсію обчислено з додержанням вимог чинного законодавства.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та з 02.07.2004 року отримує пенсію за віком за Списком №2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

06.02.2024 позивачка звернулась з заявою про призначення їй пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.03.2024 №2000-0213-8/37562 повідомило, що відділом обслуговування громадян №10 (сервісний центр) за результатами звернення ОСОБА_3 від 06.02.2024 №4322/Д-2000-24 з`ясовано наступне. Заявник перебуває на обліку та отримує пенсію за Списком №2 з 02.07.2004 року довічно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Працює. Зазначено, що особа, яка звертається за пенсією або перерахунком (незалежно від виду пенсії), повинна надати паспорт (або інший документ, що посвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). Для перерахунку пенсії після звільнення необхідно надати оригінал трудової книжки, або її копію посвідчену нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, в якій працював пенсіонер. Крім того, заявнику роз`яснено порядок звернення до органу Пенсійного фонду України з заявами про призначення та перерахунок пенсії, в тому числі засобами веб-порталу в електронному вигляді без особистого звернення.

Вважаючи, що протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За правилами ч.2 ст. 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно із п.2, п.16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Водночас частина третя статті 45 Закону №1058-IV встановлює, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Системний аналіз зазначених вище норм законодавства дає суду підстави для висновку, що частина третя статті 45 Закону №1058-IV встановлює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Вирішуючи даний спір, суд відмічає, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника).

У свою чергу, відповідно до матеріалів справи, позивач бажає перейти з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на загальних підставах.

Судом встановлено, що позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV з 02.07.2004, що вбачається з матеріалів справи, в тому числі, наданого позивачем протоколу перерахунку пенсії.

Крім того, судом з матеріалів справи встановлено, що позивач 06.02.2024 звертався до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області перерахунок пенсії відповідно наданої заяви не здійснено, у зв`язку з недотримання заявником вимог Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, що звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 №13-1 в частині порядку звернення (відсутній цифровий підпис заявника та додатки, необхідні для здійснення перерахунку пенсії).

Разом з тим, суд зазначає, що один і той самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень одного й того ж Закону №1058-ІV.

Відтак, виходячи з викладеного, на думку суду, в цьому випадку відсутні підстави для переведення позивача з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах за списком № 2 є різновидом пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV, зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв`язку із досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону №1058-IV.

Аналогічні правові висновки викладений у постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №185/1389/17, від 27.03.2020 у справі №335/8983/17, від 15.05.2020 у справі №334/13/16-а та від 29.11.2022 у справі № 560/4589/21.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням того, що заява позивача від 06.02.2024 про перехід на інший вид пенсії стосувалась призначення того самого виду пенсії за віком та призначення пенсії на підставі того самого Закону №1058-ІV, суд не вбачає підстав для призначення та виплати позивачу пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.

Доказів того, що позивачу на даний час призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", а відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком позивачу не призначалася, позивачем до суду не надано. Натомість, матеріали справи містять відомості про те, що на даний час позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, призначену йому з 02.07.2004, що позивачем не спростовано.

Також, щодо доводів позивача про необхідність перерахунку його пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, суд зазначає, що показник середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки застосовуються лише при первинному призначенні пенсії у 2024 році, однак, як встановлено судом з матеріалів справи, пенсія за віком вже була призначена позивачу в 2004 році.

Вищевказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 27 червня 2023 року у справі № 500/4392/22.

Суд не бере до уваги посилання позивача на правові позиції, викладені Верховним Судом у постановах від 17.04.2018 у справі №348/2271/16-а, від 02.04.2019 у справі №495/620/17, від 10.04.2019 у справі №211/1898/17, від 15.05.2019 у справі №504/503/17, від 23.10.2020 у справі №528/196/17, від 17.06.2021 у справі №336/7438/16-а, від 22.03.2018 у справі №823/795/17 у зв`язку з їх нерелевантністю у спірних правовідносинах, оскільки у зазначених справах першочергово пенсія була призначена особам відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ та Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ, а в подальшому, особи були переведені на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.

За таких обставин, з урахуванням того, що заява позивача від 06.02.2024 про переведення з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки стосувалась призначення того самого виду пенсії - пенсії за віком, та призначення пенсії на підставі того самого Закону - №1058-ІV, відсутні підстави для призначення та виплати пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки, оскільки такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень одного й того ж Закону №1058-ІV.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не було доведено обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, позивачем не наведено обґрунтованих обставин щодо протиправності дій чи рішення відповідача, що є предметом оскарження в даній справі. Судом таких обставин також не встановлено. Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 20 січня 2025 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО