Справа № 752/8792/21
Суддя: Мазур Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

cправа № 752/8792/21
провадження №: 2-а/752/2/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в місті Києві про скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Департаменту патрульної поліції в місті Києві про скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 15.01.2021 року позивачу стало відомо по накладення арешту на його кошти, розміщені на банківському рахунку, який було накладено на підставі постанови державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.01.2021 про арешт коштів боржника у межах виконавчого провадження ВП № 64149087. Дане виконавче провадження відкрито у зв`язку з примусовим виконанням постанови Департаменту патрульної поліції м. Києва від 01.10.2020 № 00956168 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі. Оскільки, позивач не отримував будь-яких постанов Департаменту патрульної поліції м. Києва, в тому числі й постанову, на підставі якої було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на кошти позивача, останнім було зроблено запит до Департаменту патрульної поліції м. Києва про надання інформації про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. З відповіді від 11.02.2021, наданої департаментом патрульної поліції м. Києва, позивачу стало відомо про оскаржувану постанову серії 1АВ № 00813881. За змістом даної постанови 01.09.2020 о 19:49 за адресою: М03 КИЇВ-ХАРКІВ-ДОВЖАНСЬКИЙ 101+350 особа, яка керувала транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA, порушила п. 12.9 (6) Правил дорожнього руху, перевищивши встановлені обмеження швидкості руху, відповідальність за яку передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Оригінал оскаржуваної постанови позивач не отримував. Власником транспортного засобу, яким вчинено зафіксоване порушення Правил дорожнього руху, є ТОВ «Б.С.К. Україна», яке зареєстроване за адресою: м. Житомир, Житній базар, 8, а позивач є його керівником. Також зазначає, що у день фіксації порушення Правил дорожнього руху за кермом вказаного транспортного засобу перебував ОСОБА_2 .

З урахуванням вказаних обставин, позивач вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.05.2021 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в місті Києві про скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Відзив на адміністративний позов в порядку ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Відповідачем було подано.

У поданому відзиві представник відповідача зазначив, що відповідно до змісту оскаржуваної Постанови, 01.09.2020 о 19 год. 49 хв., за адресою: М03 КИЇВ-ХАРКІВ-ДОВЖАНСЬКИЙ 101+350, було зафіксовано в автоматичному режимі, за допомогою технічного засобу Каскад 035-1219, транспортний засіб «VOLKSWAGEN JETTA», номерний знак НОМЕР_1 , що рухався перевищуючи встановлення обмеження швидкості руху на 40 км/год, порушуючи при цьому п. 12.9(б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та скоївши тим самим правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Правопорушення було зафіксовано технічним засобом Каскад 035-1219, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний засіб Каскад 035-1219 має сертифікат відповідності UA.TR.001 22 016-20. Враховуючи викладене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У вересні 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що оскаржувану постанову він не отримував, а тому не міг знати про факт складання відповідної постанови та повідомити про її наявність особу, яка фактично керувала транспортним засобом, для виконання нею вимог ст. 297-3 КУпАП.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, вважає необхідним у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Постанови серії 1АВ № .09.2020 о 19 год. 49 хв., за адресою адресою: М03 КИЇВ-ХАРКІВ-ДОВЖАНСЬКИЙ 101+350, було зафіксовано в автоматичному режимі, за допомогою технічного засобу Каскад 035-1219, транспортний засіб «VOLKSWAGEN JETTA», номерний знак НОМЕР_1 , що перевищив встановлення обмеження швидкості руху на 40 км/год, порушуючи при цьому п. 12.9(б) Правил дорожнього руху, та скоївши тим самим правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Даною Постановою ухвалено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

15.01.2021 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фоєю І.О. винесена постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилався на те, що оскаржувану постанову він не отримував, оскільки в постанові зазначено адресу місця проживання: АДРЕСА_1 , однак, його місцем реєстрації є: АДРЕСА_2 , до того ж, транспортним засобом на момент вчинення правопорушення керував ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. №1376, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-УІІ «Про внесення змін де деякий законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» статтю 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно до частини другої статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Водночас, за приписами частини четвертої статті 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і передбачених частиною першою, другою і третьою статті 122, статтями 124-1 - 126.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Статтею 14-2 КУпАП закріплено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ст. 279-3 КУпАП звільнення від адміністративної відповідальності можливе, якщо особа особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У позовній заяві позивач зазначив, що у день фіксації правопорушення за кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав фото та відео на яких зафіксовано, що на момент вчинення адміністративного правопорушення в автомобілі перебувало декілька осіб чоловічої статі, тому судом не можливо встановити точне коло осіб, що перебували в транспортному засобі на момент вчинення правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що заява про визнання зазначено факту адміністративного правопорушення була подана 09.03.2021 в порушення встановленого законом строку.

Суду з наданих сторонами доказів вдається встановити, що у діях, які кваліфіковані відповідачем за ч. 1 ст. 122 КУпАП є склад правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в місті Києві про скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241-244, 246 КАС України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в місті Києві про скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур