Справа № 947/27977/24
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-а/947/11/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

за участі:

представника позивача Ревенко Антона Дмитровича,

представника відповідача Ткачова Андрія Віталійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сумі Одесі у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1

до

ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови №108 по справі про адміністративне правопорушення

за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 16.08.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №108 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 16.08.2024 року.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 15 серпня 2024 року командиром 1 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , капітаном ОСОБА_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення №108 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а 16.08.2024 року за його відсутності винесено відносно нього оскаржувану постанову №108.

Згідно з протоколом №108 від 15 серпня 2024 року та постановою №108 від 16 серпня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, суть правопорушення полягає у тому, що він - ОСОБА_1 порушив норми законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині не виконання конституційного обов`язку громадянина щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, невиконання військового обов`язку згідно із законодавством, відмова від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Позивач вказує, що вважає винесену відносно нього постанову №108 протиправною та не відповідаючою дійсності, з наступних обставин.

Позивач вказує, що 15.08.2024 року його незаконно затримали працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 без належних на це повноважень та відвезли до даного ТЦК та СП. Після того як його доставили, позивач на вимогу працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 пред`явив роздрукований електронний військово-обліковий документ із вчасно оновленими даними та повідомив про перебування на військовому обліку за своїм місцем реєстрації у ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ОСОБА_3 ).

Однак, як вказує позивач, проігнорувавши даний військово-обліковий документ, працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення №1713 про відсутність військово-облікового документа та наказав в усному порядку пройти медогляд. Позивач вказує, що він повідомив про незаконність вказаних дій, оскільки перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ОСОБА_3 ), тому повинен проходити військово-лікарську комісію саме за місцем власного обліку, а також з підстав порушення процедури затримання та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 його працівниками.

Після повідомлених позивачем обставин, як стверджує останній, працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано йому на підпис бланк про відмову від проходження військово-лікарської комісії для підпису, який він підписав, однак з зазначенням про вчинені порушення та те, що він не відмовляється проходити військово-лікарську комісію, а має право це зробити відповідно до процедури, яка передбачена чинним законодавством.

За наслідком вищевказаного, як стверджує у позові позивач, працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 15.08.2024 року було відносно нього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення №108 та видано повістку для проходження ВЛК.

Наступного дня, 16.08.2024 року, як вказує позивач, він за повісткою з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Саврань), де отримав повістку для проходження ВЛК та відповідну картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного.

Проти, не зважаючи на виконання позивачем вказаних вимог, як вказує позивач 16.08.2024 року за його відсутності, відповідачем відносно нього було складено постанову №108 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 25500,00 грн.

Позивач вказує, що відповідачем в супереч встановленої законодавством процедури, йому не видавалось належного направлення для проходження ВЛК, а відтак протокол №108 від 15.08.2024 року та відповідно постанова №108 від 16.08.2024 складені в супереч належної встановленої процедури, незаконно, без підтверджуючих на те доказів.

Крім того, позивач вказує, що постанова №108 від 16 серпня 2024 року не містить жодних підтверджуючих доказів вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення. Екземпляр протоколу №108, який наданий позивачу 15.08.2024 р. не містить жодного підпису особи, щодо якої його складено, що свідчить про те, що екземпляри протоколів №108 не є ідентичними.

Крім того, із матеріалів даної справи, як вказує позивач, не вбачається, що відповідач чи його представники вжили всіх заходів щодо повідомлення позивача належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а також надання позивачу можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі на отримання правової допомоги.

Позивач посилається на те, що матеріали справи не містять належних доказів, що оскаржувана постанова прийнята в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, оскільки відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Додатково, відповідачем не доведено що протокол №108 відносно позивача було складено уповноваженою на те особою, що тягне за собою підстави для скасування винесеної постанови №108 від 16.08.2024 року.

З посиланням на вказані обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В. від 12.09.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі.

08.10.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову, з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Одночасно представником відповідача було надано до суду клопотання про поновлення процесуального строку на вчинення відповідної процесуальної дії з подання вказаного відзиву.

Представник відповідача посилається на те, що 15.08.2024 під час проведення уповноваженими представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 та територіального органу (підрозділу) поліції, визначених Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 на особливий період (далі Порядок № 560) заходів оповіщення та перевірок в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі), до ІНФОРМАЦІЯ_5 було виявлено громадянина, який порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 5, ст. 409) та Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У зв`язку з цим, старший групи оповіщення запропонував військовозобов`язаному прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_5 для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів.

Цього ж дня, позивача керуючись абзацом четвертим пункту 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» направлено на проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, проте він відмовився від даного обов`язку. У зв`язку з чим, в присутності позивача керуючись статтею 235 КУпАП відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення який було йому вручено.

Також, як вказує представник відповідача, ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, а також права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі) повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за справою про вчинене адміністративне правопорушення передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП відбудеться о 09 год. 00 хв. «16» серпня 2024 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 .

До визначеної дати розгляду справи про адміністративне правопорушення, про яку ОСОБА_1 був належним чином повідомленим, позивач не з`явився, за наслідком чого оспорювана постанова №108 була складена за відсутності позивача,

Приймаючи викладене, відповідач вважає позов позивача необґрунтованим та не підлягаючим до задоволення.

11.10.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій представник ОСОБА_1 вважає викладені відповідачем доводи у заперечення проти задоволення позову, безпідставними.

Тієї ж дати, представник позивача надав до суду клопотання про доручення додаткових доказів по справі.

11.11.2024 року, судом було задоволено клопотання представника відповідача, поновлено процесуальний строк на вчинення процесуальної дії з подання відзиву на позовну заяву, за наслідком чого долучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву. Також, судом було ухвалено долучити до матеріалів справи відповідь на відзив на позовну заяву.

Також суд зазначає, що разом з позовом позивачем було надано клопотання про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом, в якому позивач стверджував про поважність пропуску строку, що обумовлено її винесення без присутності позивача, не врученням її копії після винесення, а отримання лише 30.08.2024 року за наслідком скерованого адвокатського запиту.

03.12.2024 року представником відповідача надано до суду клопотання про залишення позову без розгляду, з підстав пропуску позивачем строку на звернення до суду з даним позовом, а викладені позивачем підстави для його поновлення, представник відповідача вважає неповажними.

За наслідком розгляду вказаних клопотань, 03.12.2024 року Київським районним судом міста Одеси постановлено ухвалу, якою клопотання представника позивача ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на звернення до суду з позовом задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з даним позовом з оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення №108 від 16.08.2024 року. Клопотання представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про залишення позову без розгляду залишено без задоволення.

До судового засідання призначеного на 16.01.2025 року з`явились:

- представник позивача, який заяву підтримав та просив суд задовольнити;

- представник відповідача, який заперечував проти задоволення позову та клопотав про відмову в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши усі докази наявні в матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає позов ОСОБА_1 підлягаючим задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

15.08.2024 року представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) було зупинено громадянина України ОСОБА_1 для перевірки військово-облікового документа, після чого останнього було безпосередньо доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що не оспорювалось сторонами по справі.

Після чого, було виявлено, що ОСОБА_1 порушив абзац третій пункту 101 Правил військового обліку затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року 31487, а саме: у період проведення мобілізації та протягом дії правового режиму воєнного стану 15.08.2024 не мав при собі військово-облікового документа та не пред`явив його за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_6 , за наслідком чого 15.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 полковником ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 була винесена постанова №1713 про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн.

Додатково, 15.08.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_8 було вручено ОСОБА_1 повістку №х3151 про необхідність з`явитись 16.08.2024 року для уточнення військово-облікових даних до вказаного відділу.

Тієї ж дати, 15.08.2024 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд військовозобов`язаного військово-лікарською комісією (ВЛК).

15.08.2024 року ОСОБА_1 складено і підписано бланкову заяву на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 про відмову від проходження ВЛК, у якій позивачем вказано про незаконне його утримання, не надання доступу до медичного обслуговування.

Після чого, командиром 1 взводу охорони роти ІНФОРМАЦІЯ_5 капітаном ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол №108 про адміністративне правопорушення від 15.08.2024 року, за наслідком встановлення вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 210-1 КУпАП, що полягає в тому, що 15.08.2024 року о 09 год. 24хв. ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1,2 ст.17 ЗУ «Про оборону України», абзац 4 пункту 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: порушив норми законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині не виконання конституційного обов`язку громадянина щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, невиконання військового обов`язку згідно із законодавством, відмова від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Надана відповідачем копія протоколу містить інформацію про повідомлення, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 16.08.2024 року о 09 год. 00 хв.

Протокол містить підпис ОСОБА_1 на підтвердження роз`яснення йому змісту ст. 63 Конституції України, прав та обов`язків передбачених ст. 268 КУпАП, про обізнаність про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, на підтвердження викладення пояснень і заперечень на окремому аркуші, а також на підтвердження отримання його копії.

У відповідності до штемпелю наявному на вказаному протоколі, останній був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4 20.08.2024 року за вих. №8202.

Судом встановлено, що 16.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 полковником ОСОБА_5 здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, за наслідком чого винесено постанову №108 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 16.08.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 25500,00 грн.

У відповідності до вказаної постанови суть адміністративного правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1,2 ст.17 ЗУ «Про оборону України», абзац 4 пункту 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: порушив норми законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині не виконання конституційного обов`язку громадянина щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, невиконання військового обов`язку згідно із законодавством, відмова від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Розгляд вказаної справи про адміністративне правопорушення здійснювався за відсутності ОСОБА_1 , надана відповідачем копія постанови №108 від 16.08.2024 року не містить підпису позивача про її отримання, однак наявний запис про скерування її копії засобами поштового зв`язку 20.08.2024 року.

У відповідності до штемпелю наявному на вказаній постанові, остання була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4 20.08.2024 року за вих. №8202.

Судом встановлено, що в день складення вказаної постанови, 16.08.2024 року ОСОБА_1 також було вручено ІНФОРМАЦІЯ_9 повістку №646 про необхідність з`явитись 02.09.2024 року о 11 год. 00 хв. для оновлення даних ВЛК до вказаного відділу.

Як вбачається, позивач ОСОБА_1 будучи не згодним з вищевказаними діями відповідача скориставався своїм правом на отримання правничої допомоги та оскарження відповідних рішень.

Так, ОСОБА_1 було оскаржено постанову №1713 від 15.08.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП, за наслідком чого рішенням Київського районного суду міста Одеси від 24.09.2024 року по справі №947/27962/24 вказана постанова була скасована. Рішення суду сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили 08.10.2024 року.

Вказаним рішенням суду встановлено, що у ОСОБА_1 з 02.07.2024 у інтернет ресурсі «Резерв+» сформовано електронний військово-обліковий документ, який було пред`явлено співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_6 на їх вимогу але вони наполягати на пред`явленні цього документу лише у паперовому вигляді на відповідному бланку. У даному випадку з наданих стороною позивача доказів вбачається що на момент складення протоколу та винесення постанови 15 серпня 2024 року у мобільному додатку Резерв+ військовозобов`язаним ОСОБА_1 було сформовано електронний військово-обліковий документ, який міг бути оглянуто співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_6 та який має таку саме юридичну силу як і паперовий.

Крім того, 22.08.2024 року представником ОСОБА_1 було скеровано адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою отримання інформації відносно вказаних справ про адміністративні правопорушення та ознайомлення з ними і зняття з них копій.

У відповідності до листа ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30.08.2024 року за вих. №8688 повідомлено у тому числі про те, що протокол №108 від 15.08.2024 року відносно ОСОБА_1 , було складено за наслідком вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за наслідком відмови від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Позивач будучи незгодним з вказаною складеною відносно нього постановою №108 від 06.09.2024 року звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом зокрема визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Так, статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Як встановлено ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

В свою чергу, згідно пункту 1 статті 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За визначенням ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним оскаржуваних постанов.

З урахуванням роз`яснення п.п. 4,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачено адміністративну відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку та обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, строк оскарження постанови якщо оскаржувалася до вищестоящого органу обчисляється з наступного дня після прийняття цим органом рішення за скаргою.

Приймаючи викладене, виходячи з наданих до суду доказів, суд зазначає наступне.

Як вбачається, оспорювана постанова винесена за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Положеннями ч. 1, 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абз.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993р. №3543-XII, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014р., коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022р. Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Частиною 1 статті 22 Закону України №3543-XII, громадяни зобов`язані, у тому числі:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Частиною 3 статті 2 вказаного Закону визначено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися, зокрема:

- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно ч.6 ст.22 Закону №3543-XII, у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Установлено, що вимоги, зазначені у частині шостій статті 22, щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 р. згідно із Законом № 3633-IX від 11.04.2024.

Відповідно до п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022р. №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема, мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Пунктом 49 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, від 16.05.2024 року за №560 (надалі - Порядок) передбачено, що у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

Право на перевірку військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) у резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації надається представникам територіального центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженим вручати повістки (далі - уповноважені представники) (пункт 50 Порядку).

Пунктом 54 вказаного Порядку визначено, що у ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 5, ст. 409), або Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до пунктів Порядку, порядок проведення медичного огляду резервістів та військовозобов`язаних, персональний склад військово-лікарських комісій, порядок їх роботи визначаються у порядку, встановленому Міноборони.

Медичний огляд резервістів та військовозобов`язаних може проводитися у закладах охорони здоров`я, що мають відповідний договір із НСЗУ за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік (пункт 71 Порядку).

Рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. У разі незгоди громадянина з рішенням військово-лікарської комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на підставі його заяви громадянин направляється для проходження військово-лікарської комісії при обласному ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ((пункт 72 Порядку)).

Відповідно до пункту 74 Порядку, резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Вказане також передбачено пунктом 3.1 глави 3 Розділу ІІ Положення

про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, яким визначено, що Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України, на підставі направлення за формою, наведеною у додатку 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на ВЛК, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду за формою, наведеною у додатку 12 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, та видається військовозобов`язаному під особистий підпис.

Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.

Приймаючи вищевказані положення, відмова від проходження медичного огляду в особливий період є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Суд зазначає, що у відповідності до положень статті 235 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідальність за яке передбачена статтею 210-1 КУпАП, є компетенцією територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративне правопорушення і накладати адміністративне стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедура складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) визначена зокрема Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 01 січня 2024 року № 3, зареєстровано в Міністерстві

юстиції України 05 січня 2024 р. за № 36/41381.

Пунктом 2 вказаної Інструкції визначено, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції визначено, що протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 4 Розділу ІІ Інструкції визначено, що під час складання протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюються права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктами 6 11 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення не пізніше наступного дня після складання протоколу реєструються в журналі обліку протоколів про адміністративні правопорушення (додаток 2) (далі - журнал обліку протоколів). Нумерація протоколів проводиться в межах кожного календарного року окремо.

Журнал має бути прошитий, пронумерований, підписаний посадовою особою та скріплений печаткою, внесений до номенклатури справ.

Ведення журналу здійснює посадова особа, призначена наказом керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення (далі - справа).

Справа прошивається і нумерується за аркушами. Справа містить титульний аркуш, на зворотному боці якого оформлюється опис документів, що містяться в справі за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції.

Кожен документ у справі про адміністративне правопорушення повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достатню інформацію щодо вчиненого адміністративного правопорушення та відповідати вимогам законодавства.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 4) (далі - постанова).

Постанова заповнюється державною мовою друкованим способом або від руки розбірливим почерком.

У справі керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який її розглядає, відповідно до статті 284 КУпАП виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про закриття справи.

Приймаючи викладене в межах заявлених доводів позивача, судом встановлено наступне.

Як вже встановлено, оспорювана позивачем постанова №108 по справі про адміністративне правопорушення від 16.08.2024 року винесена за наслідком відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в особливий період, що є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Однак, відповідачем не надано до суду належних доказів на підтвердження підстав для проходження ОСОБА_1 медичного огляду військово-лікарською комісією, яким є відповідне рішення керівника ТЦК та СП про проходження відповідного огляду, та видане на підставі нього направлення за формою, наведеною у додатку 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560.

Відповідачем не надано до суду доказів, що відповідачем видавалось відповідне направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, яке в свою чергу було зареєстровано в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12.

Доказів, що ОСОБА_1 вручалось під підпис відповідне направлення, відповідачем до суду не надано, а відтак не доведено підстави для проходження ОСОБА_1 відповідного медичного огляду військово-лікарською комісією, від якого як вказує відповідач ОСОБА_1 відмовився, що свідчить про недотримання процедури направлення позивача на відповідний огляд, а також порушення процедури під час складення протоколу №108 від 15.08.2024 року.

За наслідком викладеного, суд вважає відсутнім склад адміністративного правопорушення за наслідком відмови від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, за відсутності належного направлення позивача для проходження відповідного медичного огляду військово-лікарською комісією.

Додатково судом враховується, що як вже судом встановлено згідно з наданих відповідачем доказів, протокол №108 від 15.08.2024 року та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, на підставі чого було винесено оспорювану постанову №108 від 16.08.2024 року, було зареєстровано в журналі обліку протоколів про адміністративні правопорушення 20.08.2024 року за вих. №8202, про що свідчить відповідний відбиток штемпелю на протоколі та оскаржуваній постанові.

Отже, складений відносно позивача протокол та матеріали про адміністративне правопорушення відповідачем були зареєстровані після розгляду справи про адміністративне правопорушення та після винесення оскаржуваної постанови, а відтак з порушення вимог Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 01 січня 2024 року № 3, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 січня 2024 р. за № 36/41381, якою передбачено відповідна реєстрація не пізніше наступного дня після складання протоколу.

Також судом встановлено, що спірна постанова №108 від 16.08.2024 року не відповідає положенням статті 283 КУпАП, оскільки не містить опис обставин, установлених під час розгляду справи, як і суть адміністративного правопорушення, крім викладення порушених норм законодавства.

Щодо доводів про складення протоколу №108 від 15.08.2024 року не уповноваженою особою, суд вважає безпідставними, оскільки у відповідності до наданого відповідача наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 27.02.2024 року за №12, вбачається, що командир 1 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , капітан ОСОБА_6 , уповноважений за складання протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності призовників, військовозобов`язаних, резервістів, керівників підприємств, установ, організацій та реєстрацію постанов. За наслідком чого, вказаний протокол складений уповноваженою на те посадовою особою в межах наданих повноважень.

Інші доводи позивача викладені в обґрунтування позову суд вважає необґрунтованими та не підтвердженими жодним доказом.

Приймаючи вищевикладене в сукупності, факт вчинення позивачем порушення норм законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за що останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КпАП України, є не доведеним та необґрунтованим, у зв`язку з чим суд вважає позов ОСОБА_1 підлягаючим до задоволення, а постанову №108 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 16.08.2024 року підлягаючою скасуванню.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України,ст. 6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року).

Однак, статтю 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року).

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене в цілому та наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , суд вважає, що спірна постанова №108 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 16.08.2024 року винесена відносно позивача підлягаює скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягаює закриттю у відповідності до положень статті 286 КАС України.

Також, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає стягненню у відшкодування витрат зі сплати судового збору, грошові кошти в сумі - 605,60 грн.

При вищевикладених обставинах та керуючись ст. 7, 9, 210-1, 235, 245-249, 251-252, 254-257, 268, 276-279, 280-282, 283-291 КУпАП, ст. 2, 22, 72, 73, 75-77, 242-246, 250-251, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Cкасувати постанову №108 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 16.08.2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 25500,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відшкодування витрат зі сплати судового збору 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання в порядку передбаченому статтею 297 КАС України апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складено 20.01.2025 року.

Головуючий Л.В.Калініченко