Справа № 160/1004/25
Суддя: Луговська Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
16 січня 2025 р.Справа №160/1004/25
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луговська Г.В., розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування постанови та наказу,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, заявник) через свого представника звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач) винесеної про ступінь придатності позивача;
- скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким позивача направлено на військову службу під час мобілізації у військову частину НОМЕР_1 .
Одночасно з позовною заявою подано клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Військовій частині НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_1 , третя особа) виконувати певні дії, зокрема направляти військовослужбовця ОСОБА_1 , для безпосередньої участі в бойових діях; переміщення ОСОБА_1 до інших військових частин Збройних сил України, Національної гвардії України для проходження військової служби до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі щодо оскарження дій (бездіяльності) щодо мобілізації та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування клопотання про забезпечення позову зазначено, що 22.12.2024 ОСОБА_1 затримано співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 і примусово направлено для проходження військово-лікарської комісії та визнано абсолютно зоровим, хоча позивач перебував у тяжкому стані через погіршення здоров`я у зв`язку із захворюванням на вірусний гепатит С та цироз печінки. При цьому не надано можливості останньому надати медичні документи. На сьогодні, є ризик того, що в силу ситуації на фронті, строк навчання мобілізованих військовослужбовців скоротиться незалежно від норм, а військовослужбовці, які мають очевидні проблеми зі здоров`ям, які не можна вилікувати шляхом прийняття таблетки, в свою чергу, мають більший ступінь ризику загинути від легкого поранення або іншого ушкодження. Позивач не бажає брати участь у військових діях та перебувати в складі військової частини, оскільки його знаходження там незаконне, а тому забезпечення його прав шляхом заборони вчиняти певні дії є належним способом захисту.
Розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з частиною першою статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Отже, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили.
Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
При цьому пунктом 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
Обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору не може бути застосований, з огляду на таке.
З позовної заяви та клопотання про забезпечення позову вбачається, що предмет спору:
- визнання протиправною та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 винесеної про ступінь придатності ОСОБА_1 ;
- скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким направлено на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 у військову частину НОМЕР_1 .
Тоді як забезпечити позов ОСОБА_1 просить шляхом заборони військовій частині НОМЕР_1 виконувати певні дії, зокрема направляти військовослужбовця ОСОБА_1 , для безпосередньої участі в бойових діях; переміщення ОСОБА_1 до інших військових частин Збройних сил України, Національної гвардії України для проходження військової служби до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі щодо оскарження дій (бездіяльності) щодо мобілізації та зобов`язання вчинити певні дії.
Відтак, визначений позивачем спосіб забезпечення позову є наслідком предмету спору, але не предметом.
При цьому, суд не залишає поза увагою надані медичні документи на ім`я позивача, але враховує, що вони датовані 2022 роком, тоді як відповідачем оспорювані дії вчинені у грудні 2024 року.
Інших доказів в обґрунтування своєї позиції позивачем або його представником не надано.
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову.
Керуючись статтями 150, 151, 154, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
У задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування постанови та наказу - відмовити.
Копію ухвали надіслати:
- позивачу та його представнику на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- відповідачу та третій особі до електронного кабінету.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В. Луговська