Справа № 340/7771/24
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/7771/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Савонюка М.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, викладену листом №9377-9496/Г-03/8-1100/24 від 01.11.2024, у призначенні пенсії ОСОБА_1 , в разі втрати годувальника відповідно до пункту «в» частини 4 статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити та виплатити з 01.06.2024 пенсію ОСОБА_1 , в разі втрати годувальника відповідно статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що її померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіку, ОСОБА_2 , з 25.11.2008 було призначено пенсію, як військовослужбовцю Служби безпеки України згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ). Згідно лікарського свідоцтва про смерть №637 від 03.06.2024 причиною смерті є атеросклеротична хвороба серця.

Вказує, що підставою для звільнення ОСОБА_2 з військової служби стали підтверджені висновком ВЖ СБ України в Кіровоградській області від 14.07.2008 захворювання:

- гіпертонічна хвороба III стадії, ступінь І, ризик 2. Ішемічна хвороба серця; стабільна стенокардія напруження І ф.к. Атеросклеротичний кардіосклероз. СНІ.ф.к.І;

- дисциркуляторна енцефалопатія II ст. складного генезу гіпертонічна вертеброгенна. Наслідки ішемичного інсульту (04.12.06 р.) в правій скроневій області у вигляді лівобічної пірамідної неостаточності.

Захворювання, Так, пов`язані з проходженням військової служби. Згідно довідок МСЕК у ОСОБА_2 була визнана втрата працездатності - 30%, Захворювання, Так, пов`язані з проходженням військової служби.

Зауважує, що з 31.05.2022 була звільнена з роботи і постійно перебувала на утриманні свого чоловіка до дня його смерті.

21.10.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою щодо призначення їй пенсії на підставі статтей 29-42 Закону №2262-ХІІ, однак листом від 01.11.2024 відповідач відмовив у призначенні пенсії.

Вважає таку відмову протиправною, стверджує, що має право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ.

З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обгрунтування заперечень зазначає, що позивач із заявою встановленого зразка про призначення їй пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ до Головного управління не зверталася. За наслідками звернення від 21.10.2024 їй була надана відповідь за вих. №9377-9496/Г-03/8-1100/24 від 01.11.2024, яка не є рішеннями про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку із чим заявлені позовні вимоги щодо вирішення спору про перерахунок пенсії вважає передчасними.

Вказує, що згідно матеріалів пенсійної справи, ОСОБА_2 був визнаний учасником бойових дій (миротворча місія) та відповідно до виписки із акта огляду МСЕК серії 2-18 ВБ № 140389 був інвалідом 3 групи, захворювання, так, пов`язане із проходженням військової служби (строк встановлено до 31.08.2009). Тому, враховуючи норми пункту в статті 30 Закону №2262-ХІІ, право на призначення дострокової пенсії позивач не має. Таке право буде набуте після досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (60 років).

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Будь-яких клопотань від учасників справи не надходило.

06.12.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, витребувано у відповідача докази по справі.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 03.09.1988 ОСОБА_1 з 03.09.1988 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 32).

Свідоцтвом про хворобу від 14.07.2008 військово-лікарської комісії СБ України в Кіровоградській області ОСОБА_2 встановлений наступний діагноз:

- гіпертонічна хвороба ПІ стадії, ступінь І, ризик 2. Ішемічна хвороба серця. Стабільна стенокардія напруження І ф.к. Атеросклеротичний кардіосклероз. СНІ. ф.к.І;

- дисциркуляторна енцефалопатія II ст.. складного ґенезу гіпертонічна вертеброгенна. Наслідки ішемічного інсульту ( 04.12.06р. ) в правій скроневій області у вигляді лівобічної пірамідної недостатності;

- шийно-грудний остеохондроз, патологія С4-С5, С5-С6, С6-С7 м/х дисків, артоз реберно-хребцевих зчленувань, спондилоартроз, рецидивуючий перебіг, стадія нестійкої ремісії, помірний больовий синдром з незначним порушенням функції;

- хронічний бронхіт в стадії нестійкої ремісії з рідкими загостреннями Дно;

- хронічний гастродуоденіт в стадії нестійкої ремісії з рідкими загостреннями. Хронічний холецистит в стадії нестійкої ремісії з рідкими загостреннями без порушення функції. Дифузний зоб II ст.. Еутиріоз;

- хронічний простатит з незначним порушенням функції.

Захворювання, Так, пов`язані з проходженням військової служби (а.с. 44-47).

Довідкою МСЕК №001225 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого від 20.08.2008 підтверджено втрату професійної працездатності ОСОБА_2 у розмірі 30%, у зв`язку з захворюванням, так, пов`язаним з військової служби (а.с. 48-49).

ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримував пенсію за вислугу років, призначену за нормами Закону №2262-ХІІ.

Факт його смерті підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 від 03.06.2024, виданим Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) (а.с. 41).

Згідно Лікарського свідоцтва про смерть №637 від 03.06.2024, виданого Комунальним закладом «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» причиною смерті є атеросклеротична хвороба серця. Хронічна недостатність кровообігу (а.с. 42-43).

21.10.2024 позивач звернулась із заявою до відповідача про призначення пенсії в разі втрати годувальника (а.с. 81).

Листом №9377-9496/Г-03/8-1100/24 від 01.11.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило позивачу про відсутність підстав для призначенні пенсії у зв`язку тим, що відповідно до виписки із акта огляду МСЕК серії 2-18 ВБ №140389 ОСОБА_2 був інвалідом 3 групи, захворювання, так, пов`язане із проходженням військової служби строком до 31.08.2009 (а.с. 13).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, є Закон №2262-XII.

Так, відповідно до статті 29 Закону №2262-XII, пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

За змістом частин 1, 2 статті 30 Закону, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Пунктами "б" та "в" частини 4 статті статті 30 Закону №2262-XII встановлено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються:

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.

За змістом пункту "б" частини четвертої статті 30 Закону №2262-XII до непрацездатних членів сім`ї відноситься у тому числі дружина, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", або є особою з інвалідністю.

Водночас згідно із пунктом "в" до непрацездатних членів сім`ї відноситься, зокрема дружина особи яка загинула, померла чи пропала безвісти в період проходження служби або померла після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, яка не взяла повторний шлюб та звернулась не раніше як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу). При цьому критерій пенсійного віку та страхового стажу при призначенні пенсії в разі втрати годувальника не застосовується за умови наявності у дружини (чоловіка) права на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону

Тобто, для визнання дружини непрацездатним членом сім`ї Закон визначає альтернативні та незалежні одна від одної умови.

Статтею 31 Закону № 2262-XII передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до статті 36 Закону № 2262-XII пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Згідно зі статтею 37 Закону №2262-XII пенсії в разі втрати годувальника, які призначаються членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, не можуть бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 40 Закону №2262-XII пенсія в разі втрати годувальника встановлюється на весь період, протягом якого член сім`ї померлого вважається непрацездатним (стаття 30), а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - довічно.

Статтею 45 Закону №2262-XII передбачено, що сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Порядок №3-1).

Пунктом 3 Розділу І Порядку №3-1 передбачено, що якщо померлому годувальнику вже було призначено пенсію, заява про призначення пенсії у разі втрати годувальника подається до органу, що призначає пенсії.

Відповідно до пункту 11 Розділу І Порядку №3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого органу (структурного підрозділу)) роз`яснюється, які документи необхідно подати додатково. При поданні цих документів до закінчення тримісячного строку з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів уповноваженим органом (структурним підрозділом) поштою, або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

У пункті 3 Розділу ІІ Порядку №3-1 вказаний перелік документів, що подаються для призначення пенсії в разі втрати годувальника, зокрема: 1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (якщо пенсія померлому годувальнику органом, що призначає пенсію, не призначалась); 2) витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю / з визнанням судом безвісно відсутнім (якщо годувальник помер (загинув) / пропав безвісти у період проходження служби) або його копія; 3) свідоцтво про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим; 4) документи, що засвідчують родинні відносини непрацездатних членів сім`ї з померлим годувальником, які передбачені пунктом 12 цього розділу; 5) документи про перебування непрацездатних членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника (крім непрацездатних дітей; непрацездатних батьків і дружини (чоловіка) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби), які передбачені пунктом 13 цього розділу; 6) документи померлого годувальника, які передбачені підпунктом 4 пункту 2 цього розділу; 7) документи, що підтверджують право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, які передбачені підпунктами 5 - 7 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті "в" статті 30 Закону); 8) документи про обставини загибелі чи смерті годувальника внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби) (висновок військово-лікарської комісії, витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю / визнанням судом безвісно відсутнім або його копія) (для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті "в" статті 30 Закону); 9) документи, що підтверджують право на встановлення надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу.

За змістом цих норм пенсія в разі втрати годувальника призначається особі, яка є членом сім`ї військовослужбовця, якщо годувальник помер внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби.

Для призначення такої пенсії особа повинна подати заяву та визначені цими нормами документи, зокрема про обставини загибелі чи смерті годувальника внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Водночас пунктом 2 Розділу IV Порядку №3-1 передбачено, що при прийманні документів працівник органу, що призначає пенсію: 1) ідентифікує заявника (його представника); 2) повідомляє інформацію щодо умов та порядку призначення пенсії; 3) реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта або іншого документа, що посвідчує особу. Фіксує й засвідчує виявлені розбіжності; 4) з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; 5) повідомляє заявника або посадову особу уповноваженого органу (структурного підрозділу) про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; 6) сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; 7) надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем, баз даних згідно з пунктом 15 розділу II цього Порядку; 8) видає заявнику або посадовій особі уповноваженого органу (структурного підрозділу) розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 9 до цього Порядку) та/або надсилає уповноваженому органу (структурному підрозділу) повідомлення про перелік документів, які необхідно подати додатково, та строк їх подання. Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.

Відповідно до пункту 4 Розділу IV Порядку №3-1 орган, що призначає пенсію, повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних державних електронних інформаційних реєстрах, системах, базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Отже, саме Пенсійний фонд та його органи повинні забезпечити умови, за яких особа буде обізнана з умовами призначення пенсії. Належне виконання цього обов`язку передбачає надання інформації про умови призначення усіх видів пенсії, на які заявник має право.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 є членом сім`ї (дружиною) померлого годувальника ОСОБА_2 , який перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримував пенсію по вислузі років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На момент смерті ОСОБА_2 позивач проживала з ним за одною адресою, перебувала на його утриманні, а пенсія її чоловіка була постійним і основним джерелом засобів до існування сім`ї.

Після смерті чоловіка ОСОБА_2 позивач не взяла повторний шлюб.

21.10.2024 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника. На день звернення до відповідача із заявою вона досягла віку 57 років.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області листом №9377-9496/Г-03/8-1100/24 від 01.11.2024 повідомило позивача про відсутність у неї права на дострокову пенсію у зв`язку тим, що відповідно до виписки із акта огляду МСЕК серії 2-18 ВБ №140389 ОСОБА_2 був інвалідом 3 групи, захворювання, так, пов`язане із проходженням військової служби строком до 31.08.2009.

Суд зазначає, що пункт 3 Розділу II Порядку №3-1 вимагає надати документи про обставини загибелі чи смерті годувальника внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби) (висновок військово-лікарської комісії, витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю / визнанням судом безвісно відсутнім або його копія) (для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті "в" статті 30 Закону)

Дійсно, позивач при поданні заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника таких документів не надала, а долучені до заяви Свідоцтво про хворобу від 14.07.2008 військово-лікарської комісії СБ України в Кіровоградській області, Довідка МСЕК про результати визначення втрати професійної працездатності у відсотках від 20.08.2028 та Лікарське свідоцтво про смерть №637 від 03.06.2024 не підтверджують цих обставин, а лише посвідчують наявність захворювання, що мало місце у 2008 році, його пов`язаність з виконанням обов`язків військової служби та фактичну причину смерті.

Разом з тим, в силу положень пункту 4 Розділу IV Порядку №3-1 орган Пенсійного фонду під час розгляду заяви про призначення пенсії у випадку ненадання всіх необхідних документів має здійснити активні дії щодо повідомлення заявника про необхідність подання документів, яких не вистачає.

У матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення позивача пенсійним органом про необхідність подання додаткових документів.

Водночас суд зауважує, що згідно пункту 6 розділу IV Порядку №3-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.

Рішення за результатами розгляду заяви засвідчується підписом керівника органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в пенсійній справі.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 5 днів з дня прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії видає або направляє особі повідомлення із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Отже, рішення про призначення/відмову у призначенні позивачу пенсії за наслідками розгляду поданих документів має бути оформлене розпорядчим індивідуальним правовим актом - рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, а не листом у відповідь на заяву позивача.

Позивач 21.10.2024 звернулася до відповідача із заявою про пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону №2262-XII. За результатами цієї заяви відповідачем рішення відповідно до Порядку №3-1 не прийнято, про що відповідач сам зазначає у відзиві на позовну заяву та цю обставину не заперечує.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про призначення/відмову у призначенні позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника за наслідками розгляду поданої 21.10.2024 заяви та доданих документів після спливу встановленого законом 10 денного строку розгляду заяви свідчить про те, що орган її розглянув не у спосіб, визначений законом, оскільки не прийняв жодного розпорядчого акту (рішення). Отже, у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності підстав для розгляду заяви позивача про призначення пенсії, у зв`язку з тим, що вона невстановленої форми, виходячи з наступного.

Верховний Суд у постанові від 23.09.2024 у справі №620/2027/23 навів правовий висновок, згідно якого доступ до соціальних прав, зокрема права на призначення пенсії, є важливим аспектом забезпечення гідного життя громадян. У цьому контексті можливість подання заяви у довільній формі є ключовим елементом, що спрощує процес отримання пенсійного забезпечення та сприяє реалізації такого конституційного права.

Також, Верховний Суд у постанові від 27.11.2019 у справі №748/696/17 вказав, що важливим при вирішенні спірних правовідносин є зміст заяви, який очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, важливим є також долучення позивачем до заяви документів. На цій підставі Суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність органу пенсійного фонду і вказав, що відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у частині соціального захисту).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач дійсно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою не встановленої форми. Водночас суд зазначає, що зміст поданої заяви є зрозумілим і дає можливість оцінити намір заявника, а тому відповідач зобов`язаний був її розглянути по суті та прийняти належним чином оформленого рішення.

З врахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.10.2024 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити призначити та виплатити з 01.06.2024 пенсію ОСОБА_1 в разі втрати годувальника відповідно статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04,1992 №2262-XII, суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, зважаючи на наступне.

Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб?єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З огляду на викладене, суд має право визнати дії суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Так, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.

Проте, як і будь-який інших спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

Водночас, з огляду на встановлені судом обставини неналежного розгляду порушеного позивачем питання, ненадання позивачем усього переліку документів, що унеможливлює надати суду оцінку дотриманню усіх, передбачених нормами пенсійним законодавством, умов для прийняття рішення про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у суду відсутні підстави вважати, що виконано усі визначені законом передумови, необхідні для застосування такого способу захисту порушених прав, про який просить позивач.

Таким чином, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.10.2024 про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника та прийняти рішення по суті з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Таким чином, бездіяльність відповідача не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушує права та законні інтереси позивача.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність своєї бездіяльності, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Оскільки позов задоволено частково, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.10.2024 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.10.2024 про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника та прийняти рішення по суті з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 605,60 (шістсот п`ять) грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 січня 2025 року.

Повне найменування учасників:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК