Справа № 260/6780/24
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2025 рокум. Ужгород№ 260/6780/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради Закарпатської області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2024 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Мукачівської міської ради Закарпатської області (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, площа Духновича, 2, ), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: "1. Справу розглянути у порядку загального позовного провадження; 2. Визнати протиправною бездіяльність Мукачівської міської ради, щодо не розгляду повторно в період з 30.06.2022 по 25.04.2024 року клопотання ОСОБА_1 від 02.09.2019 року про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,08 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах кварталу "Дулова та Північний", ур. Баняски; 3. Визнати протиправним та скасувати рішення 47 сесії Мукачівської міської ради 8-го скликання № 1660 від 25.04.2024 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,08 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах кварталу "Дулова та Північний", ур. Баняски; 4. Зобов`язати Мукачівську міську раду повторно розглянути на черговій (позачерговій) сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 02.09.2019 року та надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,08 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах кварталу "Дулова та Північний", ур. Баняски; 5. Вирішити питання розподілу судових витрат.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року даний позов було залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме позивачу необхідно було уточнити зміст позовних вимог з урахуванням їх обґрунтувань в розрізі предмету оскарження в даній справі шляхом подачі відповідної позовної заяви з уточненням позовних вимог або надати до суду належним чином завірену копію рішення, яке позивачем оскаржується в даній справі.

15 листопада 2024 року позивачем було усунені недоліки вказані в ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року, шляхом уточнення змісту позовних вимог.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним. Позивач 02 вересня 2019 року звернувся із клопотанням до Мукачівської міської ради про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території міста Мукачево. За вказаним клопотанням ОСОБА_1 відповідачем 05 грудня 2019 року було прийнято рішення № 1647 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Підставою для відмови стали невідповідності у містобудівній документації місцевого рівня. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року, що ухвалене у справі № 260/1820/19 визнано протиправним та скасовано рішення Мукачівської міської ради № 1647. Зобов`язано Мукачівську міську раду повторно розглянути клопотання позивача на черговій (позачерговій) сесії Мукачівської міської ради. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року за наслідками розгляду апеляційної скарги Мукачівської міської ради на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року, було залишено без задоволення скаргу, а рішення суду без змін. 29 квітня 2021 року рішенням Мукачівської міської ради № 312 було повторно відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації з підстав виділення такої земельної ділянки іншій фізичній особі. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року, що ухвалене у справі № 260/3957/21 визнано протиправною бездіяльність Мукачівської міської ради стосовно нерозгляду у передбачений законодавством спосіб клопотання ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,08 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах кварталу Дулова та Північний , ур. Баняски. Визнано протиправним та скасовано рішення Мукачівської міської ради № 312 від 29 квітня 2021 року "Про відмови у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою, затвердження землевпорядних документацій та передачу земельних ділянок у власність", в частині відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зобов`язано Мукачівську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 вересня 2019 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,08 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах кварталу "Дулова та Північний", ур. Баняски та за результатами розгляду прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Зазначене рішення відповідачем тривалий час безпідставно не виконувалося, хоча сесії міської ради відбувалися,зокрема, 30 червня 2022 року, 24 листопада 2022 року, 06 грудня 2022 року 22 грудня 2022 року та в інші дати. Лише 25 квітня 2024 року рішенням 47 сесії 8-го скликання Мукачівської міської ради № 1661 заявнику втретє відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку з встановленою підпунктом 5 пункту 27 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України забороною. Позивач зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" доповнено розділ Х Перехідних положень Земельного Кодексу України пунктом 27, підпункт 5 який передбачав, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Тлумачення вказаної норми, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що така заборона не поширюється на випадки виконання рішення суду, яке набрало законної сили. При цьому позивач посилається на висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 липня 2023 року у справі № 392/856/22, що на думку позивача є аналогічним випадком із спірною ситуацією.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що позивачу було правомірно відмовлено у затвердженні проекту землеустрою відповідно до пункту 27 підпункту 5 Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, оскільки під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Судом зазначається, що відзив не містить позиції відповідача щодо ухвалення спірного рішення лише у квітні 2024 року, тобто по спливу двох років після набрання рішенням суду, що ухвалене у справі № 260/3957/21 законної сили.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 02 вересня 2019 року, ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського міського голови Балога А.В. з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території м. Мукачево в межах кварталу Дулова, що відповідає графічному зображенню, виділено кольором на ситуаційному плані схемі житлового району в складі кварталів "Дулова та Північний", ур. Баняски. Площа земельної ділянки складає 0, 08 га.

До клопотання додано: копію коду заявника; копію ситуаційного плану схеми з кольоровим позначенням запропонованої земельної ділянки, копію генплану-схеми М 1:2000 житлового району в складі кварталів "Дулово" та "Північний"; копію рішення Мукачівської міської ради 19 сесії 6 скликання № 425 від 08 грудня 2011 року; копію рішення Мукачівської міської ради 33 сесії 6 скликання № 646 від 27 вересня 2012 року (а.с.а.с. 9, 10).

05 грудня 2019 року, рішенням Мукачівської міської ради № 1647, у тому числі й позивачеві, відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проектів ОСОБА_1 на підставі статті 118 частини 7 абзацу 1 Земельного кодексу України, а саме невідповідності містобудівній документації місцевого рівня (а.с. 11).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року, що ухвалене у справі № 260/1820/19, визнано протиправним та скасовано рішення Мукачівської міської ради № 1647 від 05 грудня 2019 року. Зобов`язано Мукачівську міську раду повторно у встановленому Земельним кодексом України розглянути подане клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 02 вересня 2019 року (а.с. 12-19).

Рішенням 8-ї сесії Мукачівської міської ради 8-го скликання № 312 від 29 квітня 2021 року відповідачем було відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації (а.с.20).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року, що ухвалене у справі № 260/3957/21, яке набуло законної сили 27 квітня 2022 року визнано протиправним та скасовано рішення Мукачівської міської ради № 312 від 29 квітня 2021 року. Зобов`язано Мукачівську міську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (а.с.21-25).

По спливу двох років і двох днів з дня набрання законної сили рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року, що ухвалене у справі № 260/3957/21 - 25 квітня 2024 року рішенням 47-ї сесії 8-го скликання Мукачівської міської ради № 1660/36-24 позивачеві було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку з встановлено підпунктом 5 пункту 27 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України забороною. Позивач зазначає, що дане рішення йому не було надіслано, а ознайомився він з ним на офіційному сайті відповідача.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Конституція України гарантує право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 частина 2 Конституції України).

Таке право реалізується громадянами та юридичними особами та державою на правових титулах володіння, користування та розпорядження земельними ділянками.

Відповідно до положень статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно із статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до статті 10 частини 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 26 частини 1 пункту 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно із статтею 24 частиною 3 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

У відповідності до статті 42 частини 4 пункту 3 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова підписує рішення ради та її виконавчого комітету.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регламентуються Земельним кодексом України.

Згідно із статтею 3 частиною 1 Земельного кодексу України (далі по тексту ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регулюється нормами глави 19 ЗК України.

Відповідно до положень статті 116 частини 1 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (стаття 116 частини 2, 5 ЗК України).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та триває й на час розгляду даної справи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Отже, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, з міркувань безпеки було тимчасово призупинене функціонування більшості державних електронних реєстрів, в тому числі - Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав. А без їх функціонування неможливо набувати у власність та постійне користування земельні ділянки за процедурою, яка передбачена чинним земельним законодавством України. Крім того, в умовах воєнного стану, мають місце і інші фактори, які обумовлюють необхідність запровадження на період воєнного стану особливого, спрощеного порядку доступу до земель для сталого функціонування економіки держави та виробництва сільськогосподарської продукції.

06 квітня 2022 року опубліковано Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" № 2145-IX від 24 березня 2022 року, який набув чинності 07 квітня 2022 року.

Вказаним Законом України № 2145-IX Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктами 27 і 28, які урегульовують більшість питань щодо використання земель для виробництва сільськогосподарської продукції та розміщення відповідної виробничої інфраструктури.

Відтак, Земельний кодекс України містить, зокрема, наступні доповнення на час дії воєнного стану: земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної, комунальної власності можуть надаватися у користування лише для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункт 27 підпункт 4 Розділ X "Перехідні положення"); безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється (пункт 27 підпункт 5 Розділ X "Перехідні положення"); формування земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" підпункту 1 цього пункту, крім тих, що передаються в оренду відповідно до підпункту 2 цього пункту, забороняється (пункт 27 підпункт 6 Розділ X "Перехідні положення").

Тобто, Закон України № 2145-IX від 24 березня 2022 року станом на дату ухвалення спірного рішення, встановлює беззаперечну заборону під час дії воєнного стану на вчинення дій стосовно безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі та формування земельної ділянки.

Таким чином, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Отже, суд зазначає, що станом на час ухвалення спірного рішення Земельним кодексом України встановлено додаткову заборону щодо, зокрема, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, яка зумовлена встановленням воєнного стану в Україні. Тобто у спірній ситуації у відповідача не існує чіткого варіанту як діяти в таких ситуаціях. Законодавцем не зазначено чи потрібно відмовляти в задоволенні таких клопотань, чи потрібно відтермінувати розгляд таких після закінчення дії військового стану.

Оскільки законодавцем не було встановлено у якій формі зазначена заборона повинна бути виражена під час розгляду спірного питання, то відмова у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою у формі рішення компетентного органу є матеріальним вираженням такої заборони.

Відповідно до статті 2 частини 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

А відтак, рішення Мукачівської ради Закарпатської області № 1660 від 25 квітня 2024 року про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_1 відповідає критеріям встановленим статтею 2 частини 2 КАС України та є правомірним, підстав для його скасування суд не вбачає.

Щодо вимоги позивача що визнання протиправною бездіяльність Мукачівської міської ради, щодо не розгляду повторно в період з 30 червня 2022 року по 25 квітня 2024 року клопотання ОСОБА_1 від 02 вересня 2019 року про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,08 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах кварталу "Дулова та Північний", ур. Баняски судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України (про що зазначено вище), в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Статтею 83 частиною 2 підпунктом "а" ЗК України встановлено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно до статті 116 частин 1-3 пункту "в" ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам.

Зокрема, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України.

Відповідно до положень частини 6 статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У частині сьомій статті 118 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Статтею 26 частиною 1 пунктом Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 46 частини 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Отже, чинним законодавством України не передбачено право суб`єкта владних повноважень змінювати встановлений законом режим (періодичність) проведення сесій рад не менше одного разу на місяць у випадку надходження на розгляд до ради документів з питань відведення земельних ділянок (зокрема, клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проекту землеустрою на погодження або затвердження тощо). Оскільки останні являються частинами єдиного процесу відведення земельних ділянок, а тому охоплюються терміном "питання відведення земельних ділянок".

Відповідно до інформації, що міститься на офіційній веб-сторінці відповідача за період з 27 квітня 2022 року по 25 квітня 2024 року відбулося 19 сесій Мукачівської міської ради. А саме 30 червня 2022 року 28 сесія 8 скликання та 25 квітня 2024 року 47 сесія 8 скликання.

Судом встановлено, що клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 02 вересня 2019 року відповідно до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року, що ухвалене у справі № 260/3957/21 та яке набуло законної сили 27 квітня 2022 року, розглянуто відповідачем лише 24 квітня 2024 року.

Отже, відповідачем допущено порушення місячного строку розгляду клопотання позивача.

Разом з тим, слід зазначити, що строк розгляду клопотання є строком виконання органом місцевого самоврядування своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом з іншими елементами (складовими) утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку виконання обов`язку є свідченням формального порушення реалізації повноважень, проте, повинно оцінюватися в межах причин і умов, які призвели до цього. Недотримання строку виконання обов`язку не означає припинення повноважень органу місцевого самоврядування і втрату ним правомочності на ухвалення будь-яких рішень, в тому числі й тих, які є предметом спору у цій справі.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Із викладеного слідує, що питання щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України, розглядаються виключно на пленарних засіданнях, а рішення з цих питань приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Необхідно зазначити, що обов`язок відповідача щодо розгляду у місячний строк відповідної заяви існує й у тому випадку, коли рішенням суду зобов`язано розглянути таку заяву.

Отже, у даному випадку, суд констатує протиправну бездіяльність, яка полягає у не прийнятті відповідного рішення за результатами розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою згідно із чинним законодавством протягом одного місяця, після набрання рішенням суду, що ухвалене у справі № 260/3957/21, тобто з 27 квітня 2022 року.

Щодо покликань позивача на правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 27 липня 2023 року, що ухвалена у справі № 392/856/22.

Аналізуючи Постанову Касаційного цивільного суду від 27 липня 2023 року у справі № 392/856/22 встановлено, що в межах вказаної судової справи, судом перевірялась бездіяльність заступника начальника Маловисківського ВДВС Драган Н. М. щодо невжиття заходів примусового виконання рішення, визначених Законом України "Про виконавче провадження" з метою виконання рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2021 року у справі № 392/779/18. Також в межах даної судової справи вирішувалось питання зобов`язання заступника начальника Маловисківського ВДВС Драган Н. М. щодо вжиття заходів примусового виконання рішення, що визначені Законом України "Про виконавче провадження", з метою виконання рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2021 року, яким зобов`язано Злинську сільську раду Маловисківського району Кіровоградської області виділити позивачеві в натурі (на місцевості) земельну ділянку.

У спірному ж випадку, обставини є іншими, оскільки Закарпатський окружний адміністративний суд не зобов`язував Мукачівську міську раду виділяти ОСОБА_1 земельну ділянку.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Мукачівської міської ради Закарпатської області (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, площа Духновича, 2, ) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Мукачівської міської ради щодо не розгляду повторно в період з 30 червня 2022 року по 25 квітня 2024 року клопотання ОСОБА_1 від 02 вересня 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,08 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах кварталу "Дулова та Північний", ур. Баняски.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко