Справа № 742/5972/24
Суддя: ФЕТІСОВА Н. В.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/4/25
Єдиний унікальний № 742/5972/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2025 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судових засідань Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Атавін Олександр Сергійович до поліцейського Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області сержанта Середути Ігоря Анатолійовича та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3185750 від 03 жовтня 2024 року,
Представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області сержанта Середути І.А. про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3185750 від 03 жовтня 2024 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.10.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання по даній справі на 15.11.2024.
Ухвалою суду від 15.11.2024 задоволено клопотання позивача про залучення до справи співвідповідача. Залучено до участі в адміністративній справі в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Чернігівській області. Відкладено розгляд справи до 23.12.2024.
23.12.2024 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. Витребувано у Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції завірену належним чином копію постанови серії ЕНА №3185750 від 03.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Відкладено розгляд справи до 15.01.2025.
В судове засідання позивач та його представник адвокат Атавін О.С. не з`явились. Згідно письмової заяви представника, просили розгляд справи проводити без їх участі. Позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити. При розгляді справи просять врахувати, що рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності набрало законної сили 06.12.2024, тобто на момет складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 03.10.2024 він вважається таким, що не був притягнутий до відповідальності за ст.130 КУпАП. У відповідності до ст.291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності у випадку оскарження з дня набрання законної сили рішення.
Відповідач поліцейський Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області сержант ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Згідно письмового відзиву, просили розгляд справи проводити без їх участі посилаючись на обставини, викладені у відзиві.
Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суті.
Суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутність учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, переглянувши надані відповідачем відеозаписи, прийшов до наступного переконання.
Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з п. 8 ч.1 ст. 23 Закону "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, без складання відповідного протоколу.
Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 4 ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Отже постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.
Крім того, судом встановлено, що у відповідності до Постанови Прилуцького міськрайонного суду від 07.11.2024 у справі №3/742/2616/24 (єдиний унікальний №742/6002/24) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 153 грн.
Як вбачається з даної постанови, 03 жовтня 2024 року близько 08 год. 02 хв. в с.Заїзд Прилуцького району ОСОБА_1 керуючи мопедом Хонда Діо, не зупинився на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольору, чим порушив вимоги п.2.4, 8,9 Б ПДР.
Дані обставини підтверджено й оглянутим відео, наданим працівниками поліції.
Вважаючи постанову Серії ЕНА N?3185750 від 03.10.2024 такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суд враховує такі підстави.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 14 Закону № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
В силу положень пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
На виконання приписів частини п`ятої статті 14 Закону 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України (далі-ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
Статтею 16 Закону 3353-XII визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до приписів п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.
А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону 3353-XII).
Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Згідно з частиною 4 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пп. «а» п. 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що відповідальність за частиною 4 статті 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП слугувало встановлення поліцейським Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області сержантом Середутою І.А. факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом мопедом Хонда Діо за наявності постанови Прилуцького міськрайонного суду від 07.08.2024, якою позивача позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.
Так, відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За загальними правилами статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
На виконання положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі статтею 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

На виконання вимог частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Приписами частини 10 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено заборону керування транспортними засобами особами, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 07.08.2024 у провадженні №3/742/1999/24 (єдиний унікальний №742/4312/24) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вказана постанова була оскаржена ОСОБА_1 в апеляційному порядку.

Так, постановою Чернігівського апеляційного суду від 06.12.2024, поновлено захиснику строк на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу захисника Атавіна О.С. залишено без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07.08.2024 щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишено без змін.

Відтак, Постанова Прилуцького міськрайонного суду від 07.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУПАП набрала законної сили 06.12.2024.

Відповідно до частини 4 статті 291 КУпАП, постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

За змістом статті 317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже, оскільки Постанова Прилуцького міськрайонного суду від 07.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУПАП набрала законної сили 06.12.2024, а тому на момент винесення оскаржуваної постанови у даній справі, позивач не вважався таким, що позбавлений права керування транспортним засобом на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

За таких обставин, з урахуванням приписів частини 4 статті 291 та статті 317-1 КУпАП, суд вважає, що оскільки Постанова Прилуцького міськрайонного суду від 07 серпня 2024 року у справі №3/742/1999/24 (єдиний унікальний №742/4312/24) не набрала законної сили на дату прийняття спірної постанови серії ЕНА № 3185750 від 03.10.2024, відтак наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, слід вважати недоведеним.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА №3185750 від 03.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закриттю, оскільки станом на 03.10.2024 ОСОБА_1 не набув статусу особи позбавленої права керування транспортним засобом, що виключає наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого пп. «а» п. 2.1. ПДР, та відповідно підстав для притягнення до адміністративної відповідальності передбачених частиною 4 статті 126 КУпАП.

Частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з ч.1ст.139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст.2, 77, 139, 229, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , представник позивача Атавін Олександр Сергійович до поліцейського Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області сержанта Середути Ігоря Анатолійовича та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3185750 від 03 жовтня 2024 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №3185750 від 03 жовтня 2024 року, на підставі якої ОСОБА_1 було визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу розміром 20400 грн. 00 коп. скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення -закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (, юридична адреса: просп.Перемоги, буд.74, м.Чернігів, 14000) на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА