Справа № 300/267/25
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"20" січня 2025 р. справа №300/267/25
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Скільський І.І., розглянувши матеріали адміністративного позову Вищого професійного училища №13 м. Івано-Франківська до Південно-Західного управління Держаної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,
Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Частинами 1 та 4 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті; позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (частини 1, 2, 4, 5 статті 94 КАС України).
Так, у позовній заяві позивач зазначає про те, що 29.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до Вищого професійного училища №13 м. Івано-Франківська про зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату, у задоволенні якого рішенням від 11 квітня 2024 року у справі №344/1526/24, яке залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 липня 2024 року, відмовлено.
Наказом від 23.02.2024 №5-к ОСОБА_1 було звільнено з посади механіка за угодою сторін.
30 липня 2024 року ОСОБА_1 подав до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці звернення, яке послужило підставою для проведення щодо ВПУ №13 в період з 21.08.2024 по 27.08.2024 позапланової перевірки на предмет додержання вимог законодавства про працю відповідно Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», КЗпП України.
За наслідками проведеної позапланової перевірки, головним державним інспектором Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Білоголовським О.І. 27 серпня 2024 року було складено акт № ПЗЛФ/111120/005, яким встановлено порушення ч. 1 ст. 29 КЗпП України, ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».
В подальшому, на підставі абз. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», в період з 29.10.2024 по 07.11.2024, уповноваженою посадовою особою відповідача щодо ВПУ №13 проведено позапланову перевірку на предмет додержання вимог законодавства про працю відповідно Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», КЗпП України. Тобто, вдруге було проведено позапланову перевірку, але на цей раз вже на предмет виконання вищезазначеного припису.
Пояснень щодо неможливості надати такі докази до суду, позивачем не надано.
Крім того, позивачем в порушення вимог частини 1 статті 161 КАС України, не додано копії позовної заяви відповідно до кількості учасників справи.
Також, позивачем в порушення вимог пункту 11 частини 5 статті 160 КАС України, не зазначив власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Окрім того, за змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Суд звертає увагу, що абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", який вступив в дію з 01.01.2025, установлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2025 року складає 3028 грн.
У цьому випадку 1,5 відсотки розміру майнових вимог 8000,00 грн (8000,00 грн х 0,015 = 120 грн). Однак з урахуванням вищезазначених приписів ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" суму належного до оплати судового збору слід визначити в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2025 відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік".
Відтак, розмір судового збору за подання до адміністративного суду позову із заявленою позивачем позовною вимогою майнового характеру складає 3028 грн.
Отже, враховуючи наведене, суд уважає за необхідне запропонувати позивачу сплатити судовий збір у сумі 3028 грн.
Згідно положень частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Суд зазначає, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" в розділі "Івано-Франківський окружний адміністративний суд".
Отже, враховуючи зазначене, позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).
На підставі наведеного, керуючись статями 161, 169, 171 та 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
позовну заяву Вищого професійного училища №13 м. Івано-Франківська до Південно-Західного управління Держаної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом:
- копії позовної заяви відповідно до кількості учасників справи;
- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;
- докази сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.
Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Суддя /підпис/ Скільський І.І.