Справа № 560/18460/24
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

20 січня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом від 07.12.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що пенсійний орган протиправно відмовив у перерахунку пенсії з 13.07.2023 на підставі довідок про заробітну плату від 25.03.2021 №14/1, №14/2, №14/3 виданих «Московським автотранспортним підприємством №1» м. Люберці філіалу АТ «Мострансавто».

Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем не надано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами з урахуванням ст. 126 КАС України, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

13.07.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Рішенням від 21.07.2023 №30 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. За результатами розгляду заяви до страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи з 19.09.2002 по 25.02.2006, з 13.03.2006 по 19.02.2007, з 01.11.2007 по 10.10.2008, з 05.11.2008 по 30.08.2010, з 28.09.2010 по 25.07.2011, з 31.08.2011 по 13.07.2012, з 10.08.2012 по 01.07.2013, з 16.08.2013 по 18.06.2014, з 15.08.2014 по 25.06.2015, з 02.11.2015 по 24.03.2017, з 18.10.2018 по 17.09.2019, з 21.10.2019 по 24.09.2020.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.04.2024 по справі №560/15873/23, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.07.2023 №30 про відмову в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 19.09.2002 по 25.02.2006, з 13.03.2006 по 19.02.2007, з 01.11.2007 по 10.10.2008, з 05.11.2008 по 30.08.2010, з 28.09.2010 по 25.07.2011, з 31.08.2011 по 13.07.2012, з 10.08.2012 по 01.07.2013, з 16.08.2013 по 18.06.2014, з 15.08.2014 по 25.06.2015, з 02.11.2015 по 24.03.2017, з 18.10.2018 по 17.09.2019, з 21.10.2019 по 24.09.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 13.07.2023. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням від 16.10.2024 №30 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначило позивачу пенсію з 13.07.2023.

Однак, при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 відповідачем не враховано довідки про заробітну плату від 25.03.2021 №14/1, №14/2, №14/3 видані «Московським автотранспортним підприємством №1» м. Люберці філіалу АТ «Мострансавто».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Призначення та перерахунок пенсій в органах Пенсійного фонду України проводиться у відповідності до вимог Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV) та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (далі- Порядок № 22-1).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

При цьому для кожного пенсіонера визначається індивідуальний середньомісячний коефіцієнт заробітку, який обчислюється як середнє значення від ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи в розрізі кожного місяця на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період. Таким чином, чим вищим є рівень заробітної плати, тим більшим є індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення пенсії та, відповідно, вищим розмір пенсії.

Враховуючи зазначене, основними чинниками, що впливають на розмір пенсії є тривалість страхового стажу, отримуваний заробіток та показники середньої заробітної плати по Україні.

Частиною 2 статті 10 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 № 5067-VІ визначено, що права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону №1058-ІV, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Основним принципом цього договору є те, що держави домовились між собою про збереження пенсійних прав громадян, які працюють на територіях цих держав. Визначальним є застосування законодавства тієї держави, де проживає особа. Ця держава несе всі витрати на пенсійне забезпечення незалежно від місця, де набутий трудовий стаж. Отже, основним принципом пенсійного забезпечення за даною Угодою є територіальний принцип, якій суттєво відрізняється від принципу інших міжнародних договорів - пропорційного принципу, коли кожна держава несе фінансову відповідальність за періоди роботи, набуті на її території.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 14.11.2019 у справі №676/6166/16-а, від 16.04.2020 у справі №555/2250/16-а та від 20.07.2020 у справі № 174/421/17.

Враховуючи те, що персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування запроваджений в Україні з 01.07.2000, але такий облік не охоплює осіб, які працювали поза межами України, Верховний Суд у постанові від 29.01.2024 у справі №560/5001/21 прийшов до висновку, що підтвердження нарахованої заробітної плати для осіб, які працювали поза межами України та мають право на призначення пенсії в Україні, має відбуватися на підставі первинних документів.

Поряд з цим, у постановах від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 та від 06.11.2023 у справі 560/764/21, а також у вже згаданій вище постанові від 29.01.2024 Верховний Суд вказав на можливості врахування відомостей, зазначених в довідках про заробітну плату, отриману поза межами України (в російській федерації), лише за умови підтвердження належними доказами відрахувань із заробітної плати позивача в Пенсійний фонд російської федерації, а також утримання відповідних податків із його заробітної плати.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до підпункту 3 пункту 4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Жодних зауважень до наданих довідок відповідачем не викладено.

За таких обставин, заробітна плата позивача за період з 19.09.2002 по 24.09.2020 підлягала врахуванню при обчисленні пенсії ОСОБА_1 .

Щодо припинення з 01.01.2023 участі у Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, чинної на момент роботи позивача (далі Угода від 13.03.1992) передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якого вони проживають.

Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, яка підписана Україною 13.03.1992 року, передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Відповідно до ст. 6 Угоди від 13.03.1992, призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах та за вислугою років, громадянам держав учасниць Угоди, враховується трудовий стаж, набутий на території будь якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, що видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, що входили у склад СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації (ст. 11 Угоди від 13.03.1992).

Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу.

З огляду на викладене, цією Угодою від 13.03.1992 визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при визначенні розміру пенсії.

Відповідно до Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

При цьому, доводи відповідача щодо неможливості врахування довідок про заробітну плату за період роботи позивача в російській федерації з огляду на те, що російська федерація припинила участь російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 суд вважає необґрунтованими, оскільки лише 01.01.2023 російська федерація припинила участь у вказаній Угоді, натомість у спірні періоди роботи позивача вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав.

Суд вважає, що відсутність у позивача можливості надати інші довідки чи докази їх обгрунтованості внаслідок знаходження установ на території російської федерації, не позбавляє позивача права на отримання пенсії в належному розмірі. Неврахування пенсійним органом довідок про заробітну плату позивача є порушенням конституційних прав позивача на отримання пенсійного забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №560/3907/18 (адміністративне провадження № К/9901/20963/19).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд, з урахуванням вказаних вище висновків Верховного Суду, та встановлених обставин у цій адміністративній справі, робить висновок, що позивач довів позовні вимоги, а відповідач не довів, що не порушив закон відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату від 25.03.2021 №14/1, №14/2, №14/3 виданих «Московським автотранспортним підприємством №1» м. Люберці філіалу АТ «Мострансавто», тому позов задовольняється.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, тому ці витрати слід присудити на його користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо неврахування довідок про заробітну плату при обчисленні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 13.07.2023 з врахуванням довідок про заробітну плату від 25.03.2021 №14/1, №14/2, №14/3 виданих «Московським автотранспортним підприємством №1» м. Люберці філіалу АТ «Мострансавто».

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) гривень за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 20 січня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя А.І. Петричкович