Справа № 260/4625/24
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2025 року м. Ужгород№ 260/4625/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради (пл. Ш.Петефі, буд. 24, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради (далі - відповідач), яким просить:

1) визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради щодо відмови у видачі ОСОБА_1 посвідчення батьків багатодітної сім`ї;

2) зобов`язати Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2024 року про видачу посвідчення батьків та дітей багатодітної сім`ї та вирішити питання щодо судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є батьком трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучені позивачем до матеріалів позовної заяви. Матір`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є колишня дружина позивача - ОСОБА_4 , шлюб з якою розірвано згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2019 року в цивільній справі № 308/14686/18. Матір`ю ОСОБА_3 є ОСОБА_5 , з якою позивач зареєстрував шлюб 12 жовтня 2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 . Позивач вказує, що діти постійно проживають з ним за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання, при цьому він самостійно їх виховує, піклується про них та дбає про їх розвиток.

Після народження третьої дитини, позивач звернувся за місцем свого проживання, до Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради із заявою про установлення статусу, видачу посвідчень батькам багатодітної сім`ї та дитини багатодітної сім`ї.

За наслідком розгляду вказаної заяви, відповідач листом від 17 квітня 2024 року відмовив позивачеві у видачі посвідчення багатодітної сім`ї, оскільки згідно наданої службою у справах дітей копії акту обстеження умов проживання діти від попереднього шлюбу проживають в іншому місті та приїжджають на вихідні.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач повторно 10 червня 2024 року звернувся до відповідача із заявою про встановлення статусу, видачу посвідчень батькам багатодітної сім`ї та дитини багатодітної сім`ї, долучивши при цьому всі необхідні документи.

Однак, листом від 19 червня 2024 року відповідач повторно відмовив позивачеві, зазначивши підставами для такої відсутності в поданих документах рішення про розірвання шлюбу із визначенням місця проживання дітей з батьком, а також службою у справах дітей здійснено обстеження умов проживання та надано копію акту, де вказано, що діти проживають в іншому місті та приїжджають на вихідні.

Не погоджуючись із вищезазначеними діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними матеріалами справи.

Станом на день розгляду справи, відповідач суб`єкт владних повноважень відзиву на позовну заяву не подав, що в силу вимог частини четвертої статті 159 КАС України, кваліфіковано судом, як визнання позову.

Заяв/клопотань відповідачем суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Позивач, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач є батьком трьох дітей ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (повторно), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (повторно) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданими Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідно.

Згідно із зазначеними свідоцтвами про народження матір`ю ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) є ОСОБА_4 , шлюб з якою розірвано згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2019 року в цивільній справі № 308/14686/18.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 матір`ю останньої є ОСОБА_5 , з якою позивач - ОСОБА_1 зареєстрував шлюб 12 жовтня 2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

Відповідно до Витягу з реєстру Ужгородської територіальної громади позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 28 березня 2017 року.

Так, згідно Витягу з реєстру Ужгородської територіальної громади син позивача - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 28 листопада 2017 року.

Згідно Витягу з реєстру Ужгородської територіальної громади син позивача - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 28 березня 2017 року.

Згідно Витягу з реєстру Ужгородської територіальної громади донька позивача - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 25 березня 2024 року.

У відповідності до наявної в матеріалах справи копії довідки про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої Відділом реєстрації місця проживання Департаменту забезпечення надання адміністративних послух Виконавчого комітету Ужгородської міської ради Від 26 березня 2024 року за № 1641/03.4-21 адресою місця проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), зазначено: АДРЕСА_2 .

Позивач звернувся за місцем свого проживання, до Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради із заявою про установлення статусу, видачу посвідчень батькам багатодітної сім`ї та дитини багатодітної сім`ї.

За наслідком розгляду вказаної заяви, відповідач листом від 17 квітня 2024 року відмовив позивачеві у видачі посвідчення багатодітної сім`ї, оскільки згідно наданої службою у справах дітей копії акту обстеження умов проживання діти від попереднього шлюбу проживають в іншому місті та приїжджають на вихідні.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач повторно 10 червня 2024 року звернувся до відповідача із заявою про встановлення статусу, видачу посвідчень батькам багатодітної сім`ї та дитини багатодітної сім`ї, долучивши при цьому всі необхідні документи.

Однак, листом від 19 червня 2024 року відповідач повторно відмовив позивачеві, зазначивши підставами для такої відсутності в поданих документах рішення про розірвання шлюбу із визначенням місця проживання дітей з батьком, а також службою у справах дітей здійснено обстеження умов проживання та надано копію акту, де вказано, що діти проживають в іншому місті та приїжджають на вихідні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначено: багатодітна сім`я - сім`я, в якій подружжя (чоловік та жінка) перебуває у зареєстрованому шлюбі, разом проживає та виховує трьох і більше дітей, у тому числі кожного з подружжя, або один батько (одна мати), який (яка) проживає разом з трьома і більше дітьми та самостійно їх виховує. До складу багатодітної сім`ї включаються також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років;

Відповідно до статті 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 52 Конституції України гарантує рівність дітей у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Однак особи, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, за змістом Сімейного кодексу України вважаються сім`єю.

Статтею 125 Сімейного кодексу України визначено, що у випадку якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема, за заявою батька дитини.

Як вже зазначалося вище судом, ОСОБА_1 та його троє дітей: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Листом Міністерства України у справах сім`ї, молоді та спорту від 16.02.2010 №4.1/1562 роз`яснено Міністерству праці та соціальної політики України, що сім`ї, які утворені шляхом повторного шлюбу батьків та спільного виховання трьох і більше дітей від попередніх шлюбів без їх усиновлення, можуть бути віднесені до категорії багатодітних сімей.

Отже багатодітна сім`я - це сім`я в якій виховується троє та більше дітей (рідних, усиновлених та дітей, над якими встановлено опіку чи піклування).

Встановлення статусу багатодітної сім`ї та видача посвідчень відноситься до повноважень Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради.

Для встановлення статусу багатодітної сім`ї достатньо лише самого факту наявності трьох і більше дітей, незалежно від ступеню кровної спорідненості з батьками, наявності зареєстрованого шлюбі між батьками та формами опіки.

Механізм виготовлення і видачі посвідчень батьків багатодітної сім`ї та дитини з багатодітної сім`ї визначає Порядок виготовлення і видачі посвідчень батьків багатодітної сім`ї та дитини з багатодітної сім`ї, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2010 № 209 (далі - Порядок № 209).

Посвідчення є документами, що підтверджують статус багатодітної сім`ї і дітей з такої сім`ї та їх право на отримання пільг згідно із Законом України «Про охорону дитинства» та іншими актами законодавства (пункт 2 Порядку № 209).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 209 посвідчення видаються структурними підрозділами районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських (міст обласного значення), районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (далі - структурний підрозділ/виконавчий орган) і центрами надання адміністративних послуг одному з батьків незалежно від місця проживання протягом десяти робочих днів з дати подання заяви.

Заява для оформлення посвідчення батьків багатодітної сім`ї та посвідчення дитини з багатодітної сім`ї подається одним із батьків структурному підрозділу / виконавчому органу, що видає посвідчення, або центру надання адміністративних послуг за формою, затвердженою Мінсоцполітики (пункт 3-1 вказаного Порядку).

Згідно пункту 3-2 Порядку № 209 у заяві зазначаються відомості про осіб, яким видаватимуться посвідчення:

прізвища, імена та по батькові батьків, місце і дата народження, серія та номер паспорта громадянина України, а також унікальні номери запису особи (за наявності) в Єдиному державному демографічному реєстрі, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають про це відмітку в паспорті або які не є громадянами України);

прізвища, імена, по батькові, місце і дата народження дітей, їх унікальні номери запису особи в Єдиному державному демографічному реєстрі та відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності).

До заяви додаються:

одна фотокартка (кольорова або чорно-біла) розміром 30 х 40 міліметрів;

у разі народження дитини або навчання особи віком від 18 до 23 років за денною формою навчання за межами України - копія свідоцтва про народження дитини або довідки із закладу освіти. Такі документи подаються за умови їх легалізації, якщо інше не передбачено законом та міжнародним договором України, та з перекладом на українську мову. Вірність перекладу або справжність підпису перекладача засвідчується нотаріально;

у разі реєстрації повторного шлюбу та проживання із дітьми від попереднього шлюбу - документи, що підтверджують факт виховання дитини одним із батьків (копія рішення суду із зазначенням місця проживання дитини з одним із батьків після розірвання шлюбу; копія рішення суду про позбавлення батька чи матері батьківських прав, визнання батька чи матері недієздатним (недієздатною), безвісти відсутнім (відсутньою); копія свідоцтва про смерть батька чи матері, копія свідоцтва про народження дитини у разі внесення змін у зв`язку з усиновленням);

у разі продовження строку дії посвідчення, якщо дитина навчається за денною формою навчання у закладі загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, - довідка про підтвердження зарахування до закладу освіти або про переведення на наступний курс навчання в межах відповідної програми підготовки (інформація підтверджується заявником кожного семестру, до закінчення закладу освіти, але не довше ніж до досягнення особою 23 років).

Дітям з багатодітної сім`ї посвідчення видаються з шести років (пункт 6 Порядку №209).

Матеріалами справи підтверджено, що 27 березня 2024 року позивач звернувся до Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради, тобто за місцем свого проживання, із заявою № 964015 про установлення статусу, видачу посвідчень батькам багатодітної сім`ї та дитини багатодітної сім`ї.

За наслідком розгляду вказаної заяви, листом Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради за № 25.04.02.11/1485 від 17 квітня 2024 року позивачу було відмовлено у видачі посвідчення багатодітної сім`ї.

У вказаному листі відповідач зазначив, що відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», багатодітна сім`я - сім`я, в якій подружжя (чоловік та жінка) перебуває у зареєстрованому шлюбі, разом проживає та виховує трьох і більше дітей, у тому числі кожного з подружжя, або один батько (одна мати), який (яка) проживає разом з трьома і більше дітьми та самостійно їх виховує.

Згідно з наданою службою у справах дітей копією акту обстеження умов проживання «діти від попереднього шлюбу проживають в іншому місті та приїджають на вихідні».

Відтак у видачі посвідчення позивачеві було відмовлено.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач повторно 10 червня 2024 року звернувся до відповідача із заявою № 969233 про встановлення статусу, видачу посвідчень батькам багатодітної сім`ї та дитини багатодітної сім`ї, долучивши при цьому всі необхідні документи.

Однак, листом за № 25.04.02-11/2320 від 19 червня 2024 року відповідач повторно відмовив позивачеві, зазначивши підставами для такої відсутності в поданих документах рішення про розірвання шлюбу із визначенням місця проживання дітей з батьком, а також службою у справах дітей здійснено обстеження умов проживання та надано копію акту, де вказано, що діти проживають в іншому місті та приїжджають на вихідні.

У вказаному листі відповідач зазначив, що до пакету документів не додано рішення суду про розірвання шлюбу із зазначенням місця проживання дітей з батьком, а також службою у справах дітей здійснено обстеження (11.04.2024 року) де зазначено, що «діти від попереднього шлюбу проживають в іншому місті та приїджають на вихідні».

Відтак у видачі посвідчення позивачеві було відмовлено.

Разом з тим, суд наголошує, що визначальною ознакою для видачі посвідчення багатодітної сім`ї у відповідності Порядку № 209 є місце фактичного проживання багатодітної сім`ї.

Відповідно до положень частин другої, четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційний Суд України у своєму рішення від 03.06.1999 №5-рп 99 надав офіційне тлумачення терміну «член сім`ї»: членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визначення їх членами сім`ї, крім спільного проливання, ї ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Тобто, термін «сім`я» означає створення сім`ї не лише шляхом реєстрації шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а має більш широкі критерії для його визначення.

З огляду на зазначене, суд вважає, Департаментом соціальної політики Ужгородської міської ради протиправно відмовлено позивачу у видачі посвідчень батьків з багатодітної сім`ї та дитини з багатодітної сім`ї.

Крім того, відповідачем не було надано позивачу жодних повідомлень про необхідність надання додаткових чи необхідних документів на підтвердження відомостей про факт виховання дітей одним із батьків, як це передбачено Порядком № 209.

В свою чергу, наведені норми Порядку не визначають право відповідача відступати від його вимог та надавати посвідчення батьків багатодітної сім`ї за умови подання неповного пакету документів, перелік яких чітко визначений Порядком № 209 та не передбачає множинного трактування щодо необхідних документів органом уповноваженим розглядати заяви про видачу посвідчення багатодітної сім`ї.

Однак, судовим розглядом встановлено, що відмова відповідача прийнята без повного з`ясування обставин справи та документів наданих позивачем.

Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно із пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 №1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Відповідно до частин першої, другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права є правильним, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 1211,20 грн..

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 1211,20 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради (пл. Ш.Петефі, буд. 24, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради щодо відмови у видачі ОСОБА_1 посвідчення батьків багатодітної сім`ї.

3. Зобов`язати Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 червня 2024 року про видачу посвідчення батьків та дітей багатодітної сім`ї, з врахуванням висновків суду.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради (пл. Ш.Петефі, буд. 24, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець