Справа № 380/2730/23
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року

м. Київ

справа № 380/2730/23

адміністративне провадження № К/990/34417/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року (головуючий суддя - Кравців О.Р., судді: Гулик А.Г., Хома О.П.)

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року (головуючий суддя - Кузьмишина О.М., судді: Ключкович В.Ю., Сорочко Є.О.)

у справі № 380/2730/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у Львівській області

про визнання протиправними дій, скасування наказу.

I. РУХ СПРАВИ

1. У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати протиправними дії відповідача та скасувати, як незаконний наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУ НП у Львівській області) № 354 від 27 січня 2023 року про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді зауваження та позбавлення 99 відсотків премії за січень 2023 року,.

2. В обґрунтування позову вказано, що на нараді позивачу було оголошено усний наказ без чітко сформульованого завдання. На думку позивача, призначене, з підстав невиконання завдань, службове розслідування виходить за межі норм Закону України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут). Також позивач зазначив, що керівник його не вислухав на нараді 12 грудня 2022 року, вигнав та наказав більше нарад не відвідувати. Службове розслідування та дисциплінарне стягнення вважає формою цькування, мобінгом.

3. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

4. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

5. Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження за скаргою позивача.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Відповідно до протоколу наради УОС ГУНП у Львівській області № 17 від 12 грудня 2022 року (документ з грифом обмеження доступу «Цілком таємно») ОСОБА_1 брав особисту участь на оперативній нараді УОС ГУ НП у Львівській області, під час якої отримав від начальника управління вказівку: до закінчення робочого дня 13 грудня 2022 року забезпечити виконання завдань на оперативну установку, які перебувають на залишку.

7. Начальник УОС ГУНП у Львівській області С. Яковенко подав рапорт від 15 грудня 2022 року начальнику ГУНП у Львівській області О. Шляховському, у якому доповів, що 12 грудня 2022 року під час оперативної наради дав вказівку начальнику 5-го відділу УОС ГУНП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_1 до закінчення робочого дня 13 грудня 2022 року забезпечити виконання завдань на оперативну установку, в яких адреси проведення заходів розташовані в межах м. Львова і перебувають на залишку (чотири завдання) та доповісти про це. До зазначеного терміну капітан поліції ОСОБА_1 вказівку не виконав та на вечірню нараду начальників структурних підрозділів УОС ГУНП у Львівській області 13 грудня 2022 року не прибув. Станом на 15 грудня 2022 року залишаються невиконаними два завдання. Дані обставини вказують на порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 . З метою своєчасного та повного з`ясування всіх обставин події, керуючись статтею 14 Розділом ІІІ Дисциплінарного статуту запропонував призначити службове розслідування.

8. 19 грудня 2022 року наказом ГУНП у Львівській області № 19/72 призначено за даним фактом службове розслідування, проведення якого доручено дисциплінарній комісії у складі 3 осіб.

9. 30 грудня 2022 року наказом ГУНП у Львівській області № 19/76 враховуючи обставини, викладені у рапорті голови дисциплінарної комісії в межах службового розслідування, призначеного наказом ГУНП у Львівській області від 19 грудня 2022 року № 19/72, продовжено строк проведення службового розслідування на 15 календарних днів.

10. За результатами службового розслідування складено висновок (документ з грифом обмеження доступу «Цілком таємно») за фактом неналежного виконання службових обов`язків начальником 5-го відділу УОС ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 . Згідно з висновком відомості, що стали підставою для призначення та проведення службового розслідування визнано такими, що знайшли своє підтвердження. За порушення службової дисципліни до начальника 5-го відділу УОС ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 рекомендовано застосувати дисциплінарне стягнення - зауваження.

11. 27 січня 2023 року наказом ГУНП у Львівській області № 354 (далі - наказ № 354) за порушення службової дисципліни, зокрема вимог, передбачених частинами першою, другою статті 5 розділу І Дисциплінарного статуту, основних обов`язків поліцейського, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 18 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIІI), на підставі пункту 1 частини третьої статті 13 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту, застосовано до начальника 5-го відділу УОС ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - зауваження та відповідно до пункту 3.2 розділу 3 Положення про преміювання поліцейських ГУНП у Львівській області, затвердженого наказом ГУНП у Львівській області від 05 травня 2016 року № 37, вирішено зменшити визначену згідно з рекомендованими розмірами грошового забезпечення щомісячну премію на 99% за січень 2023 року.

12. Вважаючи спірний наказ протиправним, позивач звернувся до суду.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив про наявність підстав для накладення дисциплінарного стягнення на позивача, оскільки ОСОБА_1 дійсно не виконав надані йому начальником завдання та не з`явився на нараду за для надання пояснень щодо причин їх невиконання. У свою чергу, відповідач при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності належним чином виконав вимоги статті 19 Дисциплінарного статуту.

14. Також суди вказали, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовані доказами у справі твердження позивача про нечіткість та незрозумілість вказівок начальника УОС ГУНП у Львівській області, наданих на оперативній нараді 12 грудня 2022 року, про цькування (мобінг) на роботі, про те, що начальник УОС ГУНП у Львівській області вигнав його з оперативної наради і наказав більше не відвідувати наради, про безпідставну відмову в ознайомленні з висновком службового розслідування.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

15. Касаційне провадження за скаргою позивача відкрито на підстав пункту 4 частини четвертої статі 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

16. У касаційній скарзі позивач наголошує на порушенні судами попередніх інстанцій норм процесуального права, оскільки при розгляді судами цієї справи його було позбавлено можливості участі в судових засіданнях.

17. Скаржник пояснив, що 27 квітня 2023 року він був звільнений зі служби у поліції, тому після звільнення його позбавили можливості участі в судових засіданнях у зв`язку з дослідженням доказів з грифом обмеження доступу, якого у позивача після звільнення з поліції вже не було, незважаючи на те, що всі зазначені докази з грифом обмеження доступу безпосередньо стосувались позивача.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

18. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, вважає за необхідне зазначити наступне.

19. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

20. Враховуючи доводи касаційної скарги та приписи статті 341 КАС України, перегляд оскаржуваних судових рішень буде здійснюватися Верховним Судом в межах вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

21. Відповідно до ухвали Верховного Суду від 20 вересня 2024 року касаційне провадження у цій справі відкрито на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України. Як зазначає скаржник, при розгляді судами зазначеної справи його було позбавлено можливості участі в судових засіданнях у зв`язку з дослідженням доказів з грифом обмеження доступу, якого у позивача після звільнення з поліції (27 квітня 2023 року) вже не було, незважаючи на те, що всі зазначені докази з грифом обмеження доступу безпосередньо стосувались позивача.

22. ОСОБА_1 наголошує у касаційній скарзі, що після 27 квітня 2023 року він був позбавлений можливості будь-яким чином контролювати хід розгляду справи, коментувати докази, на які суд першої інстанції посилався у рішенні суду, вважаючи їх безпосередніми доказами, оскільки після звільнення позивача не викликали до суду для участі у судових засіданнях, а всі процесуальні документи, видані судом, були заборонені до оприлюднення. Зазначене, на думку позивача, поставило його в нерівне процесуальне положення з відповідачем, що є порушенням принципу рівності сторін, що є одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства, передбаченого статтею 2 КАС України.

23. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів скаржника та не підтвердження підстав відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

24. Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 353 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

25. Отже, суд застосовує вищенаведену правову норму у разі неналежного повідомлення особи про розгляд справи та за наявності у цієї особи бажання приймати участь у розгляді.

26. За перевіркою матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , протягом розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій, не виявляв бажання щодо приймання участі у розгляді справи.

27. Звертаючись до суду першої інстанції із позовною заявою, позивач клопотання про розгляд справи за його участі не подавав, а просив здійснити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 КАС України.

28. Згідно із частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

29. Окрім того, позивач подав 31 квітня 2023 року заяву до суду першої інстанції про здійснення розгляду справи без його участі. При цьому, протягом всього періоду розгляду справи судом першої інстанції позивач належним чином повідомлявся про дату час та місце розгляду справи, а при ухваленні Львівським окружним адміністративним судом оскаржуваного рішення 23 листопада 2023 року ОСОБА_1 був присутній.

30. Також з матеріалів справи вбачається, що Львівський окружний адміністративний суд, телефонограмою, датованою 12 травня 2023 року, повідомив ОСОБА_1 про судове засідання 01 червня 2023 року, а також проінформував його про можливість ознайомитись у приміщенні суду із документами з грифом «ДСК», поданими відповідачем разом із відзивом.

31. Необхідно зазначити, що при поданні апеляційної скарги позивач також не заявляв клопотання про розгляд справи за його участі.

32. Згідно із пунктами першим, другим частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

33. Пунктом 1 частини третьої статті 124 КАС України визначено, що судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за наявності в особи електронного кабінету - шляхом надсилання повістки до її електронного кабінету.

34. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 127 КАС України часом вручення повістки вважається день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

35. Про розгляд справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, повістка про судове засідання 07 серпня 2024 року була доставлена до електронного кабінету позивача 19 червня 2024 року відповідно до довідки, складеної секретарем судового засідання. Також у повістці міститься інформація, що, згідно із частиною другою статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

36. 07 серпня 2024 року Шостим апеляційним адміністративним судом прийнято оскаржену постанову в порядку письмового провадження, оскільки сторони та їхні уповноважені представники в судове засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

37. Отже, є безпідставними доводи ОСОБА_1 про позбавлення його можливості участі у судових засіданнях при розгляді справи судами першої, апеляційної інстанцій та створення для нього нерівного процесуального положення в порівнянні з відповідачем.

38. Таким чином, доводи касаційної скарги, які були підставою відкриття касаційного провадження, не знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду.

39. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір відповідно до нормам матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, у судових рішеннях повно і всебічно з?ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

40. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

41. За змістом частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

42. Таким чином, зважаючи на приписи статей 349, 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

43. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року у справі № 380/2730/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

І. В. Желєзний

В.Е. Мацедонська,

Судді Верховного Суду