Справа № 200/7548/24
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року Справа№200/7548/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірними дії, скасування рішення №22 від 07.06.2024 та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірними дії, скасування рішення №22 від 07.06.2024 та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.05.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) із заявою про призначенні пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком засобами електронного веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду. Заява позивача була відпрацьована та призначена пенсія з 08.05.2024 по ІІІ групі інвалідності від професійного захворювання відповідно до ч.1 ст. 33 Закону №1058. Позивач зазначив, що з листа відповідача від 19.07.2024 року вбачається, що позивачу страховий стаж, врахований по 31.03.2024 та обчислений у відповідності до статті 24 Закону №1058, складає 44 роки 09 місяців 09 днів, в тому числі: - 20 років 02 місяці 06 днів - страховий стаж за наданими документами та даними персоніфікованого обліку; 11 років 20 днів - пільговий стаж з урахуванням навчання за фахом; 14 років 04 місяці 09 днів - додаткові роки (період з дня встановлення інвалідності до досягнення позивачем 60 років). Коефіцієнт страхового стажу відповідно до статті 25 Закону №1058 - 0.44750. Середньомісячна заробітна плата для розрахунку пенсії відповідно до статті 40 Закону №1058 складає 52625.97 грн (3.88114 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.03.2024 х13559.91 грн. - показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в цілому по Україні за 2021-2023 роки). Розмір пенсії по інвалідності з 08.05.2024 складає 11881.31 грн., в тому числі: 50 % - відсоток для обчислення пенсії відповідно до частини 1 статті 33 Закону №1058; 23550.12 грн - розмір пенсії за віком згідно із статтею 27 Закону №1058, (0.44750 х 52625.97 грн); 212.49 грн - доплата за 9 років понаднормативного стажу згідно із частиною 1 статті 28 Закону №1058, (2361.00 грн х 9%); 23762.61 грн - загальний розмір пенсії за віком згідно із Законом №1058; 11881.31 грн -сума пенсії по інвалідності (23762.61 х 50%). Підстави для обчислення пенсії з урахуванням норм ч.3 ст.28 Закону №1058 та ст.8 Закону №3415 відсутні, оскільки пільговий стаж роботи на підземних професіях менше 15 років. Позивач вважає дії відповідача неправомірними в частині не зарахування пільгового стажу, що є наслідком призначення йому пенсії в розмірі 50% та недостатності 15 років пільгового стажу. Позивач вважає, що не в повному обсязі йому відповідачем було враховано пільговий стаж за ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зауважив, що згідно витягу з електронної справи (Протоколу) та доданого розрахунку стажу до пільгового стажу не зараховано періоди: з 09.12.2002 по 10.02.2003 року; з 20.03.2003 по 21.06.2004 року; з 07.01.2004 по 31.10.2004 року; з 01.11.2004 по 11.11.2004 року; з 15.11.2004 по 20.12.2004 року; з 20.12.2004 по 17.03.2005 року; з 25.03.2006 по 25.07.2008 року; з 30.07.2008 по 06.02.2009 року; з 06.03.2009 по 14.03.2009 року; з 13.04.2009 по 19.08.2011 року; з 26.09.2011 по 08.03.2012 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (дислокація м. Селидове) та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058) з 08.05.2024. Позивач через веб портал електронних послуг звернувся із заявою від 29.05.2024 № 5960 про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Відповідач зауважив, що страховий стаж роботи позивача становить 44 роки 09 місяців 09 днів, в тому числі пільговий стаж 13 років 10 місяців 22 дні (в тому числі навчання за фахом 03 місяці 09 днів). За результатами розгляду наданих до заяви документів встановлено, що позивачем не надано довідок та наказів за результатами атестації робочих місць, що підтверджують пільговий стаж. Підстави для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи позивача: з 09.12.2002 по 10.02.2003 року, з 11.02.2003 року, з 20.03.2003 по 21.06.2004 року, з 07.01.2004 по 31.10.2004 року, з 01.11.2004 по 11.11.2004 року, з 15.11.2004 по 20.12.2004 року, з 20.12.2004 по 17.03.2005 року, з 25.03.2006 по 25.07.2008 року, з 30.07.2008 по 06.02.2009 року, з 06.03.2009 по 14.03.2009 року, з 13.04.2009 по 19.08.2011 року, з 26.09.2011 по 08.03.2012 року відсутні. Враховуючи вищезазначене, у позивача відсутнє право на застосування статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» через відсутність 15 років пільгового стажу на підземних роботах, передбаченого Постановою № 202. Розмір пенсії позивача обчислено відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлений відповідачу строк для надання на адресу суду: відзиву на позовну заяву та усіх наявних доказів на підтвердження зазначеного у відзиві, копію пенсійної справи позивача, довідку форми РС-право із зазначенням у ній страхового та пільгового стажу, довідку форми ОК-5. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області рішення №22 від 07.06.2024 року «Про призначення пенсії».

Про відкриття провадження у справі, сторони були належним чином повідомлені, відповідно до наявності у позивача та відповідача - реєстрації кабінету електронного суду, про що свідчить відповідна відмітка, де в графі «доставлено» зазначена дата 18.11.2024, тобто сторони належним чином отримали копію ухвали про відкриття провадження по справі №200/7548/24.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Відповідно до наявного в матеріалах справи копії паспорту серії НОМЕР_2 виданим Селидівським МВ УМВС України в Донецькій області від 26.12.2000 року є громадянином України.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії виписки з акта медико-соціальної комісії №772819 серії 12ААГ від 08.05.2024 року позивачу встановлена 3 група інвалідності причиною якої зазначено професійне захворювання. Інвалідність встановлена до 01.06.2027 року.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, підтверджується наявними доказами в матеріалах справи, позивач засобами веб-порталу ПФУ звернувся 29.05.2024 року з заявою про призначення йому пенсії зазначивши в графі «вид пенсії» - по інвалідності.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що також не заперечується сторонами по справі.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії протоколу: «Призначення пенсії. Версія:1.6.78.1. дата-час розрахунку: 05.06.2024 15:00», Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Селидове) було прийнято рішення №22 від 07.06.2024 про призначення позивачу пенсії, шифр та вид пенсії 333, пенсія по інвалідності, умови призначення Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», середньомісячний заробіток 52625,97000. Страховий стаж 44 роки 9 місяців 9 днів; додаткові роки за список №1 10 років; додатковий стаж 14 років 4 місяці 9 днів; робота за списком №1 13 років 10 місяців 22 дні. Розрахунок розміру пенсії: % для обчислення пенсії по інвалідності 50%; розмір пенсії за віком (ст.27) (52625,97 * 0,44750) 23550,12; доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1 абз.2) (за 9 років) 212,49; загальний розмір пенсії 23762,61; розмір пенсії по інвалідності 11881,31. Розмір пенсії з надбавками 11881,31.

Як встановлено судом, позивач звернувся засобами веб-порталу електронних послуг ПФУ до відповідача та отримав від нього відповідь від 19.07.2024 року, наступного змісту: - «[…]. Статтею 33 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) встановлено, що пенсія по ІІІ групі інвалідності призначається особам з інвалідністю в розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону №1058. Мінімальний розмір пенсії за віком визначено статтею 28 Закону №1058. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону №1058 мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Частиною 3 статті 28 Закону №1058 встановлено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України від 02.09.2008 №345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345), та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Статтею 24 Закону №1058 встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. За даними електронної пенсійної справи з 08.05.2024 Вам призначена пенсія по ІІІ групі інвалідності від професійного захворювання відповідно до частини 1 статті 33 Закону №1058. Страховий стаж, врахований по 31.03.2024 та обчислений у відповідності до статті 24 Закону №1058, складає 44 роки 09 місяців 09 днів, в тому числі: 20 років 02 місяці 06 днів - страховий стаж за наданими документами та даними персоніфікованого обліку; 11 років 20 днів - пільговий стаж з урахуванням навчання за фахом; 14 років 04 місяці 09 днів - додаткові роки (період з дня встановлення інвалідності до досягнення Вами 60 років). Коефіцієнт страхового стажу відповідно до статті 25 Закону №1058 - 0.44750. Середньомісячна заробітна плата для розрахунку пенсії відповідно до статті 40 Закону №1058 складає 52625.97 грн (3.88114 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.03.2024 х 13559.91 грн - показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в цілому по Україні за 2021-2023 роки). Розмір пенсії по інвалідності з 08.05.2024 складає 11881.31 грн, в тому числі: 50 % - відсоток для обчислення пенсії відповідно до частини 1 статті 33 Закону №1058; 23550.12 грн - розмір пенсії за віком згідно із статтею 27 Закону №1058, (0.44750 х 52625.97 грн); 212.49 грн - доплата за 9 років понаднормативного стажу згідно із частиною 1 статті 28 Закону №1058, (2361.00 грн х 9%); 23762.61 грн - загальний розмір пенсії за віком згідно із Законом №1058; 11881.31 грн - сума пенсії по інвалідності (23762.61 х 50%). Підстави для обчислення пенсії з урахуванням норм частини 3 статті 28 Закону №1058 та статті 8 Закону №3415 відсутні, оскільки пільговий стаж роботи на підземних професіях менше 15 років. Ваша пенсія розрахована згідно із чинним законодавством за документами наявними у матеріалах пенсійної справи.».

Позивач звертаючись до суду з даним адміністративним позовом просить суд, зокрема визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області неправомірними в частині не врахування періоду роботи: з 09.12.2002 по 10.02.2003 року, з 11.02.2003 року, з 20.03.2003 по 21.06.2004 року, з 07.01.2004 по 31.10.2004 року, з 01.11.2004 по 11.11.2004 року, з 15.11.2004 по 20.12.2004 року, з 20.12.2004 по 17.03.2005 року, з 25.03.2006 по 25.07.2008 року, з 30.07.2008 по 06.02.2009 року, з 06.03.2009 по 14.03.2009 року, з 13.04.2009 по 19.08.2011 року, з 26.09.2011 по 08.03.2012 року на пільгових умовах.

З наявної в матеріалах справи копії довідки форми РС право складеної по позивачу, судом встановлено, що позивачу не були зараховані до його пільгового стажу за Списком №1 наступні періоди з урахування позовних вимог позивача: з 09.12.2002 по 31.12.2003 року; з 01.01.2004 по 21.06.2004 року; з 01.07.2004 по 31.10.2004 року; з 01.11.2004 по 11.11.2004 року; з 15.11.2004 по 20.12.2004 року; з 21.12.2004 по 17.03.2005 року; з 25.03.2006 по 30.06.2008 року; з 05.07.2008 по 06.02.2009 року; з 01.03.2009 по 09.03.2009 року; з 13.04.2009 по 19.08.2011 року; з 26.09.2011 по 08.03.2012 року.

З наданого листа відповіді відповідача від 19.07.2024 року підстав для не зарахування вищезазначених періодів роботи позивача судом не встановлено, а лише констатовано відповідачем сам факт відсутності у позивача в наявності пільгового стажу роботи на підземних професіях 15 років, що в свою чергу унеможливлює обчислення його пенсії з урахуванням норм частини 3 статті 28 Закону №1058 та статті 8 Закону №3415.

З наданого відповідачем відзиву на позовну заяву, судом встановлені підставі не зарахування цих періодів, а саме: - «[…]. За результатами розгляду наданих до заяви документів встановлено, що позивачем не надано довідок та наказів за результатами атестації робочих місць, що підтверджують пільговий стаж. Підстави для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи позивача: з 09.12.2002 по 10.02.2003 року, з 11.02.2003 року, з 20.03.2003 по 21.06.2004 року, з 07.01.2004 по 31.10.2004 року, з 01.11.2004 по 11.11.2004 року, з 15.11.2004 по 20.12.2004 року, з 20.12.2004 по 17.03.2005 року, з 25.03.2006 по 25.07.2008 року, з 30.07.2008 по 06.02.2009 року, з 06.03.2009 по 14.03.2009 року, з 13.04.2009 по 19.08.2011 року, з 26.09.2011 по 08.03.2012 року відсутні. […].».

Отже, підставою не врахування спірних періодів роботи позивача стала відсутність у відповідача довідок та наказів за результатами атестації робочих місць, що підтверджують пільговий стаж позивача у спірні періоди та як наслідок відсутність необхідних 15 років пільгового стажу для проведення відповідного розрахунку пенсії позивача з урахуванням норм частини 3 статті 28 Закону №1058 та статті 8 Закону №3415.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходив з наступного.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

За приписами частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону № 1058-IV, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 33 Закону № 1058- ІV, пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Як передбачає абзац перший частини першої статті 28 Закону №1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Отже, право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком мають, зокрема, непрацюючі чоловіки, яким встановлено ІІІ групу інвалідності і страховий стаж яких становить 35 років.

Водночас абзацом третім частини першої статті 28 цього Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Згідно зі статтею 8 Закону України від 02 вересня 2008 року №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345-VI), мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, ст. 8 Закону №345, абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону №1058 передбачені пільги для шахтарів щодо підвищеного мінімального розміру пенсії за віком. Ці пільги поширюються на працівників, зазначених у Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Викладене узгоджується з позицією Верховного Суду висловленою у постанові від 26.05.2020 р. у справі №205/8712/16-а.

При цьому слід врахувати, що ст. 8 Закону №345, абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1058 передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 р у справі №345/763/17 та від 26.05.2020 у справі №205/8712/16-а.

Таким чином, умовою виплати пенсії у розмірах встановлених ст.8 Закону №345 та абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 33 Закону №1058, непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Позивач має 44 роки 9 місяців 9 днів повного страхового стажу, тому має право на виплату пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Дана обставина підтверджується рішенням про призначення пенсії від 07.06.2024 №22 зазначеного у протоколі «Призначення пенсії. Версія 1.6.78.1. Дата-час розрахунку: 05.06.2024 15:00».

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно із частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За змістом абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За змістом частини п`ятої статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Згідно із статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII (далі Закон №1788-XII), працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

Абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац третій частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

18.11.2005 року Міністерством праці та соціальної політики України було прийнято наказ № 383, яким затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Порядок підтвердження стажу роботи регулюється положеннями ст. 62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Згідно з приписами ст. 62 Закону № 1788-ХІІ (які кореспондуються зі змістом ст. 48 Кодексу законів про працю України), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Саме такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з вимогами п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до положень пп. 2 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка і лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.

Водночас, надання уточнюючої довідки підприємства, установи, організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 дата заповнення 03 листопада 1997 року, судом встановлена наступна трудова діяльність позивача у межах позовних вимог:

- МІНТОПЕНЕРГО УКРАЇНИ ДХК «Селидіввугілля» ДВАТ шахта ім. Д.С. Коротченка: з 09.12.2002 по 10.02.2003- прийнятий гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті на УПР, запис №13 у трудовій книжці;

- з 11.02.2003 - переведений учнем прохідника підземним, запис №14 у трудовій книжці;

- з 20.03.2003 по 21.06.2004 переведений прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті під землею на УПВ, номера записів №15, 16 у трудовій книжці;

- ТОВ «Донбасвуглепроходка»: з 01.07.2004 по 31.10.2004 прийнятий на посаду прохідника 5 розряду, номера записів №17, 18 у трудовій книжці;

- ТОВ «Донпромбізнес»: з 01.11.2004 по 11.11.2004 прийнятий за переводом прохідником підземним з повним робочим днем під землею, номера записів №19, 20 у трудовій книжці;

- ВАТ «Шахтобудівельник»: з 15.11.2004 по 20.12.2004 прийнятий прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею на гірську ділянку №3 з випробувальним терміном 2 місяці, номера записів №21, 22 в трудовій книжці;

- ДВАТ «Трест «Красноармійськшахтобуд»«Шахтобудівельне управління №7»: з 20.12.2004 по 17.03.2005 прийнятий прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем у шахті на ділянці №5 при шахті «Краснолиманська», номера записів №23, 24 в трудовій книжці;

- ТОВ «Донбасвуглепроходка»: з 25.03.2006 по 23.04.2006 року прийнятий прохідником з повним робочим днем під землею по трудовому договору терміном 1 місяць, номер запису №27 в трудовій книжці;

- з 24.04.2006 по 25.07.2008 року переведений штатним працівником на посаду прохідника, присвоєно 5 розряд прохідника, номера записів №28, 29, 30 в трудовій книжці;

- з 30.07.2008 по 06.02.2009 року прийнятий прохідником підземним з повним робочим днем під землею, номера записів №31, 32 в трудовій книжці;

- ТОВ «Ексіменерго»: з 06.03.2009 по 14.03.2009 року прийнятий прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах у шахті, номера записів №33, 34 в трудовій книжці;

- ТОВ «Шахтобудівельна компанія» «Донецькшахтопроходка» Шахтопрохідне будівельне управління №9: з 13.04.2009 по 19.08.2011 року - прийнятий прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею, номера записів №35, 36 в трудовій книжці;

- ТОВ «РШС»: з 26.09.2011 по 08.03.2012 року - прийнятий прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем на шахті, номера записів №37, 38 в трудовій книжці.

Судом установлено, що посада, на якій працював позивач у спірні періоди гірник підземний та прохідник підземний, віднесена до Списків № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинними у вказані періоди роботи позивача (постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 та від 16.01.2003 №36).

31.03.1994 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» (далі - Постанова КМУ № 202).

До розділу І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Постанови КМУ № 202 так само включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки форми ОК-5 сформованої по позивачу, судом встановлено, що періоди роботи з 09.12.2002 по 10.02.2003 року, з 11.02.2003 року, з 20.03.2003 по 21.06.2004 року, з 01.07.2004 по 31.10.2004 року, з 01.11.2004 по 11.11.2004 року, з 15.11.2004 по 20.12.2004 року, з 20.12.2004 по 17.03.2005 року, з 25.03.2006 по 25.07.2008 року, з 30.07.2008 по 06.02.2009 року, з 06.03.2009 по 14.03.2009 року, з 13.04.2009 по 19.08.2011 року, з 26.09.2011 по 08.03.2012 року, обліковувалися за кодом підстави для обліку спецстажу: 2003 рік ЗП3013А1; 2004 рік ЗП3013А1 та ЗП3014А2; 2005 рік ЗП3014А2; 2006 рік - ЗП3014А2 та ЗП3013А1; 2007 рік - ЗП3013А1; 2008 рік - ЗП3013А1; 2009 рік - ЗП3013А1 та ЗП3014А2; 2010 рік (січень) - ЗП3013А1; 2010 рік (з лютого по грудень включно) - ЗП3014А2; 2011 рік (з січня по липень включно) - ЗП3014А2; 2011 рік (з серпня по грудень включно) - ЗП3013А1; 2012 рік (з січня по 08 березня) - ЗП3013А1.

В свою чергу, код підстав для обліку спецстажу № ЗП3013А1 застосовується для працівників, що зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; код підстав для обліку спецстажу ЗПЗ014А2 застосовується для працівників провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Враховуючи наведене, суд висновує, що наданими позивачем разом із заявою про призначення пенсії по інвалідності документами підтверджено наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача за списком №1 наступних періодів роботи: на МІНТОПЕНЕРГО України ДХК «Селидіввугілля» ДВАТ шахта ім. Д.С. Коротченка: з 09.12.2002 по 10.02.2003 року на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем у шахті на УПР, з 11.02.2003 року - учня прохідника підземного, з 20.03.2003 по 21.06.2004 року на посаді прохідника 5 розряду підземного з повним робочим днем у шахті під землею на УПВ; ТОВ «Донбасвуглепроходка»: з 01.07.2004 по 31.10.2004 року на посаді прохідника 5 розряду; ТОВ «Донпромбізнес»: з 01.11.2004 по 11.11.2004 року на посаді прохідника підземного з повним робочим днем під землею; ВАТ «Шахтобудівельник»: з 15.11.2004 по 20.12.2004 року на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем під землею на гірську ділянку №3; ДВАТ «Трест «Красноармійськшахтобуд»«Шахтобудівельне управління №7»: з 20.12.2004 по 17.03.2005 року на посаді прохідника 4 розряду підземного з повним робочим днем у шахті на ділянці №5 при шахті «Краснолиманська»; ТОВ «Донбасвуглепроходка»: з 25.03.2006 по 23.04.2006 року на посаді прохідника з повним робочим днем під землею, з 24.04.2006 по 25.07.2008 року на посаді прохідника, з 30.07.2008 по 06.02.2009 року на посаді прохідника підземного з повним робочим днем під землею; ТОВ «Ексіменерго»: з 06.03.2009 по 14.03.2009 року на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах у шахті; ТОВ «Шахтобудівельна компанія» «Донецькшахтопроходка» Шахтопрохідне будівельне управління №9: з 13.04.2009 по 19.08.2011 року на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем під землею; ТОВ «РШС»: з 26.09.2011 по 08.03.2012 року на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем на шахті.

Слід зауважити, що за підрахунком усіх вищеперелічених періодів, загалом не зарахований до пільгового стажу за Списком №1 стаж позивача, який становить 6 років 11 місяців 1 день.

Відповідач не зараховуючи ці періоди зазначає у своєму відзиві наступне: - «[…]. За результатами розгляду наданих до заяви документів встановлено, що позивачем не надано довідок та наказів за результатами атестації робочих місць, що підтверджують пільговий стаж. Підстави для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи позивача: з 09.12.2002 по 10.02.2003 року, з 11.02.2003 року, з 20.03.2003 по 21.06.2004 року, з 07.01.2004 по 31.10.2004 року, з 01.11.2004 по 11.11.2004 року, з 15.11.2004 по 20.12.2004 року, з 20.12.2004 по 17.03.2005 року, з 25.03.2006 по 25.07.2008 року, з 30.07.2008 по 06.02.2009 року, з 06.03.2009 по 14.03.2009 року, з 13.04.2009 по 19.08.2011 року, з 26.09.2011 по 08.03.2012 року відсутні. […].».

Щодо зазначеного відповідачем суд вважає за необхідне навести наступну правову позицію, що обов`язок щодо проведення атестації робочих місць законодавцем покладено на керівників підприємств.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно зі ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання.

Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442, проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадина його конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

З урахуванням викладеного, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, при цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Викладене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

Відповідно до приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд не вбачає підстав для відступу від вищезазначеного правового висновку та додатково вважає зазначити, що в матеріалах справи в наявності наступні копії, які до речі були надані відповідачем на вимогу суду, а саме наказу Мінтопенерго України ДП «Вугільна компанія» «Краснолиманська» від 24.11.2003 року №1724 «Про результати атестації підземних робочих місць за умовами праці» (спірний період не зарахований позивачу з 09.12.2002 по 21.06.2004 року включно) позивач працював гірником підземним та прохідником підземним за даним наказом ці професії відносяться до Списку №1 шифри 11717 та 17496; витяг з наказу №6п від 15.03.2004 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», в якій зазначено прохіднику ОСОБА_1 підтвердити право на пільгову пенсію за Списком №1 розділ 1 «гірничі роботи» підрозділ 1 «Підземні роботи у шахтах» код 1.1а усі робітники зайняті повний робочий день на підземних роботах (спірний період з 01.07.2004 по 31.10.2004 року).

Тобто, відповідач на час розгляду заяви позивача про призначення йому пенсії мав у своєму розпорядженні частково накази за результатами атестації робочих місць, що підтверджують пільговий стаж позивача.

В даному випадку це свідчить про протиправність дій відповідача, в частині неналежного розгляду заяви позивача про призначення йому пенсії по інвалідності, враховуючи, що трудова діяльність позивача пов`язана у спірні періоди виключно з підземними гірничими роботами та відповідач не дослідивши й не зарахувавши позивачу відповідні періоди його праці позбавив його у розрахунку належного розміру пенсії з урахуванням приписів діючого та чинного законодавства.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в частині не врахування періодів роботи позивача до його пільгового стажу за Списком №1, а саме: з 09.12.2002 по 10.02.2003 року, з 11.02.2003 року, з 20.03.2003 по 21.06.2004 року, з 07.01.2004 по 31.10.2004 року, з 01.11.2004 по 11.11.2004 року, з 15.11.2004 по 20.12.2004 року, з 20.12.2004 по 17.03.2005 року, з 25.03.2006 по 25.07.2008 року, з 30.07.2008 по 06.02.2009 року, з 06.03.2009 по 14.03.2009 року, з 13.04.2009 по 19.08.2011 року, з 26.09.2011 по 08.03.2012 року підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного також підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №22 від 07.06.2024 року.

З урахуванням наведеного позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача в частині призначення та виплати позивачу пенсії у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з 29.05.2024 року, суд зазначає наступне.

Згідно із преамбулою Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI (далі - Закон № 345-VI) цей Закон спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Статтею 1 Закону № 345-VI передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно із абзацом 3 частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення шахтарів, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком, в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день. Тобто, державою встановлено додаткову соціальну гарантію отримання пенсійної виплати особам, на яких поширюється дія Закону № 345-VI, і застосовується такий механізм безпосередньо під час розрахунку розміру пенсії.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 200/591/19-а (провадження № К/9901/19494/19), який підлягає врахуванню судом відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

У постанові Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі №205/8712/16-а, зазначено: - «43. Колегія суддів зауважує, що статтею 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.

44. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 345/763/17.».

Слід зазначити, що відповідач при обрахунку пенсії позивача має встановити чи відноситься він до осіб на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як зокрема 15 років для чоловіків за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Суд зауважує, що норма, закріплена в першому реченні ст. 8 Закону № 345-VI, а також у абз. 3 ст. 28 Закону № 1058-IV, яка стосується визначення мінімального розміру пенсії шахтарів, не прив`язана до конкретного виду пенсії - на відміну від норми, закріпленої в другому реченні ст. 8 Закону № 345-VI, що стосується обчислення розміру такого виду пенсії, як пенсія за віком.

Суд наголошує, що ст. 8 Закону № 345 не встановлює окремий вид пенсії - нормами цієї статті держава встановила додаткову соціальну гарантію отримання пенсійної виплати особам, на яких поширюється дія Закону № 345-VI.

Зазначений висновок наведений Верховним Судом в постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 200/591/19-а.

В постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 345/4616/16, від 6 лютого 2019 року у справі № 345/4570/16-а, від 5 грудня 2019 року у справі № 345/4462/16-а, від 11 липня 2019 року у справі № 345/3954/16-а від 29 грудня 2021 року у справі № 345/2562/17 та інших Верховний Суд дійшов висновку про те, що ст. 1 Закону № 345-VI слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Встановивши, що позивач має необхідний стаж за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України на якого поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», відповідач має обрахувати його пенсію з урахуванням приписів абзацу 3 ч.1 ст.28 Закону України №1058-ІV та ст.8 Закону України №345-VI.

Суд зауважує, що на даний час, підтверджений пільговий стаж позивача за Списком №1 складає 13 років 10 місяців 22 дні (відповідно до наявної в матеріалах справи копії призначення пенсії станом на 07.06.2024 року) та в даному випадку, відповідачем на час розгляду даної справи ще не було зараховано позивачу періодів його роботи з урахуванням висновків суду по цій справі: з 09.12.2002 по 10.02.2003 року, з 11.02.2003 року, з 20.03.2003 по 21.06.2004 року, з 07.01.2004 по 31.10.2004 року, з 01.11.2004 по 11.11.2004 року, з 15.11.2004 по 20.12.2004 року, з 20.12.2004 по 17.03.2005 року, з 25.03.2006 по 25.07.2008 року, з 30.07.2008 по 06.02.2009 року, з 06.03.2009 по 14.03.2009 року, з 13.04.2009 по 19.08.2011 року, з 26.09.2011 по 08.03.2012 року.

Таким чином, вимоги позивача про визначення пенсії у розмірі відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» під час розгляду даної справи не підлягають задоволенню через їх передчасність.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині не врахування позивачу до його пільгового стажу за Списком №1, що дає право на призначення пенсії періодів роботи: з 09.12.2002 по 10.02.2003 року, з 11.02.2003 року, з 20.03.2003 по 21.06.2004 року, з 07.01.2004 по 31.10.2004 року, з 01.11.2004 по 11.11.2004 року, з 15.11.2004 по 20.12.2004 року, з 20.12.2004 по 17.03.2005 року, з 25.03.2006 по 25.07.2008 року, з 30.07.2008 по 06.02.2009 року, з 06.03.2009 по 14.03.2009 року, з 13.04.2009 по 19.08.2011 року, з 26.09.2011 по 08.03.2012 року; скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №22 від 07.06.2024 року та як похідна вимога зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 29.05.2024 року про призначення пенсії по інвалідності, зарахувавши до його пільгового стажу за Списком №1 наступні періоди роботи: на МІНТОПЕНЕРГО України ДХК «Селидіввугілля» ДВАТ шахта ім. Д.С. Коротченка: з 09.12.2002 по 10.02.2003 року на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем у шахті на УПР, з 11.02.2003 року - учня прохідника підземного, з 20.03.2003 по 21.06.2004 року на посаді прохідника 5 розряду підземного з повним робочим днем у шахті під землею на УПВ; ТОВ «Донбасвуглепроходка»: з 01.07.2004 по 31.10.2004 року на посаді прохідника 5 розряду; ТОВ «Донпромбізнес»: з 01.11.2004 по 11.11.2004 року на посаді прохідника підземного з повним робочим днем під землею; ВАТ «Шахтобудівельник»: з 15.11.2004 по 20.12.2004 року на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем під землею на гірську ділянку №3; ДВАТ «Трест «Красноармійськшахтобуд»«Шахтобудівельне управління №7»: з 20.12.2004 по 17.03.2005 року на посаді прохідника 4 розряду підземного з повним робочим днем у шахті на ділянці №5 при шахті «Краснолиманська»; ТОВ «Донбасвуглепроходка»: з 25.03.2006 по 23.04.2006 року на посаді прохідника з повним робочим днем під землею, з 24.04.2006 по 25.07.2008 року на посаді прохідника, з 30.07.2008 по 06.02.2009 року на посаді прохідника підземного з повним робочим днем під землею; ТОВ «Ексіменерго»: з 06.03.2009 по 14.03.2009 року на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах у шахті; ТОВ «Шахтобудівельна компанія» «Донецькшахтопроходка» Шахтопрохідне будівельне управління №9: з 13.04.2009 по 19.08.2011 року на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем під землею; ТОВ «РШС»: з 26.09.2011 по 08.03.2012 року на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем на шахті, з урахуванням висновків суду по цій справі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 8 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 10.11.2024, позивач за подання адміністративного позову сплатив 986,96 грн. судового збору.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у розмірі 968,96 грн.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 32, 139, 243 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд.3, ) про визнання неправомірними дії, скасування рішення №22 від 07.06.2024 та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () в частині не врахування ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до його пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи: з 09.12.2002 по 10.02.2003 року, з 11.02.2003 року, з 20.03.2003 по 21.06.2004 року, з 07.01.2004 по 31.10.2004 року, з 01.11.2004 по 11.11.2004 року, з 15.11.2004 по 20.12.2004 року, з 20.12.2004 по 17.03.2005 року, з 25.03.2006 по 25.07.2008 року, з 30.07.2008 по 06.02.2009 року, з 06.03.2009 по 14.03.2009 року, з 13.04.2009 по 19.08.2011 року, з 26.09.2011 по 08.03.2012 року.

Скасувати рішення №22 від 07.06.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ().

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 29.05.2024 року про призначення пенсії по інвалідності, зарахувавши до його пільгового стажу за Списком №1 наступні періоди роботи: на МІНТОПЕНЕРГО України ДХК «Селидіввугілля» ДВАТ шахта ім. Д.С. Коротченка: з 09.12.2002 по 10.02.2003 року на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем у шахті на УПР, з 11.02.2003 року - учня прохідника підземного, з 20.03.2003 по 21.06.2004 року на посаді прохідника 5 розряду підземного з повним робочим днем у шахті під землею на УПВ; ТОВ «Донбасвуглепроходка»: з 01.07.2004 по 31.10.2004 року на посаді прохідника 5 розряду; ТОВ «Донпромбізнес»: з 01.11.2004 по 11.11.2004 року на посаді прохідника підземного з повним робочим днем під землею; ВАТ «Шахтобудівельник»: з 15.11.2004 по 20.12.2004 року на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем під землею на гірську ділянку №3; ДВАТ «Трест «Красноармійськшахтобуд» «Шахтобудівельне управління №7»: з 20.12.2004 по 17.03.2005 року на посаді прохідника 4 розряду підземного з повним робочим днем у шахті на ділянці №5 при шахті «Краснолиманська»; ТОВ «Донбасвуглепроходка»: з 25.03.2006 по 23.04.2006 року на посаді прохідника з повним робочим днем під землею, з 24.04.2006 по 25.07.2008 року на посаді прохідника, з 30.07.2008 по 06.02.2009 року на посаді прохідника підземного з повним робочим днем під землею; ТОВ «Ексіменерго»: з 06.03.2009 по 14.03.2009 року на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах у шахті; ТОВ «Шахтобудівельна компанія» «Донецькшахтопроходка» Шахтопрохідне будівельне управління №9: з 13.04.2009 по 19.08.2011 року на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем під землею; ТОВ «РШС»: з 26.09.2011 по 08.03.2012 року на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем на шахті, з урахуванням висновків суду по цій справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд.3, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20 січня 2025 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець