Справа № 619/9751/24
Суддя: Болибок Є. А.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 619/9751/24
провадження № 2-а/619/5/25
РІШЕННЯ

іменем України

16 січня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибок Є.А.
за участю секретаря судового засіданняЛоманової І.А.

Справа № 619/9751/24

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: інспектор ВП № 3 (м. Дергачі) Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітан поліції Кас`яненко Сергій Миколайовича,

свіввідповідач: ГУНП в Харківській області;

розглянув у письмовому провадженні адміністративний позов про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Стислий виклад позиції позивача.

02 грудня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції Кас`яненка С.М., в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 3291398 від 18.10.2024 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. В обґрунтування позову зазначив, що постановою серії ЕНА № 3291398 від 18.10. 2024 капітаном поліції Кас`яненком С.М. на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510,00 грн за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Вважає, що ця постанова є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, виходячи з такого. 18.10.2024 він керував транспортними засобом автомобілем АЗЛК 2140 р/н НОМЕР_1 . Близько 15 год15 хв у м. Дергачі Харківського району Харківської області по вул. Сумський Шлях, біля будинку 46 він був зупинений працівниками поліції. Йому повідомили, що зупинили його транспортний засіб у зв`язку з тим, що він не користувався пасками безпеки. Він пояснив, що має інвалідність другої групи і закон дозволяє йому не користуватися ними. Надав довідку про інвалідність другої групи, але інспектор поліції Кас`яненко С.М. наполягав на розгляді справи. Ним було заявлено клопотання про перенос розгляду справи для можливості скористатися послугами фахівця в галузі права, але справу було розглянуто та винесено постанову серії ЕНА № 3291398, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510,00 грн за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Вважає, що відносно нього була порушені вимоги статей 208, 251 КУпАП, його доводи, що він, як інвалід другої групи, має можливість не користуватися паском безпеки, інспектором не було досліджено, бо для встановлення відповідних обставин необхідно спеціальні знання в галузі медицини. Доводи про наявність відповідних підстав не користуватися паском безпеки не спростовані. Отже вважає, що було порушено його право на правову допомогу. Також було допущено неповноту та неправильність при розгляді справи, чим було порушено його права.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

03 грудня 2024 року ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху.

11 грудня 2024 року ОСОБА_2 усунуто недоліки позовної заяви.

12 грудня 2024 року було постановлено ухвалу про поновлення строку та відкриття провадження у справі. Призначено розгляд справи на 13 год 00 хв 23 грудня 2024 року Направлено відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 19 грудня 2024 року.

23 грудня 2024 року постановлено ухвалу про залучення до участі у справі співвідповідача ГУНП в Харківській області. Відкладено розгляд справи на 12 год 00 хв 16 січня 2025 року. Запропоновано співвідповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 19 листопада 2024 року.

Відзиву на позов у встановлений строк до суду не надійшов.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

У судове засідання інспектор ВП № 3 (м. Дергачі) Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітан поліції Кас`яненко С.М. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Матеріали справи місять заяву відповідача, у якій він просить відмовити у задоволенні позову та справу розглядати в його відсутність.

У судове засідання представник співвідповідача ГУНП в Харківській області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки в електронному вигляді в його електронний кабінет, яку доставлено 25.12.2024.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Підстав, визначених ст. 205 КАС України, для відкладення розгляду справи немає.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Постановою серії ЕНА № 3291398 від 18.10.2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором ВП № 3 (м. Дергачі) Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Кас`яненком С.М., ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом установлено, що постановою серії ЕНА № 3291398 від 18.10.2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором ВП № 3 (м. Дергачі) Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Кас`яненком С.М., ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 18.10.2024 о 15:20:34 у м. Дергачі по вул. Сумський шлях, 46, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР порушення правил користування ременями безпеки, за вчинення якого передбачена відповідальність ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідно до положень ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Водночас, відповідно до загальних положень Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У відповідності до п.1.3 ПДР, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п.1.9. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд звертає увагу, що позивач ОСОБА_2 факту керування транспортним засобом в межах населеного пункту з непристебнутим ременем безпеки не спростовує, підтверджуючи, що така подія дійсно мала місце і він дійсно керував транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки, що підтверджується і дослідженим судом відеозаписом, доданим позивачем до позовної заяви.

Адміністративним правопорушенням відповідно до диспозиції ч. 5 ст.121 КУпАП є порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Як зазначалося вище, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

Так, обов`язки і права водіїв транспортних засобів регламентовані Розділом 2 ПДР, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до пп. в) п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, непристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Виходячи з цього, вищевказане загальнообов`язкове правило має виняток, відповідно до якого дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

З наведеного слідує, що дана норма закону не може поширюватися безумовно на всіх осіб із інвалідністю, а стосується лише окремої групи інвалідів, які мають певні фізіологічні особливості, і лише у випадку, що саме такі особливості унеможливлюють користування засобами пасивної безпеки.

Як вбачається з позову ОСОБА_2 не заперечував факт того, що він керував транспортним засобом без використання ременя безпеки. Натомість, можливість не використання ременя безпеки позивач пов`язував з тим, що він є особою з інвалідністю 2 групи.

На підтвердження своїх доводів позивачем до позовної заяви додано Довідку до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 685047 від 11.10.2017, відповідно до якої йому безтерміново з 10.10.2017 встановлено другу групу інвалідності загального захворювання, з визначеними протипоказаннями у виді важкої фізичної праці.

Тобто, позивач вважає, що має право не використовувати засоби пасивної безпеки у межах населених пунктів у зв`язку із наявністю у нього ІІ групи інвалідності.

Разом з тим, позивачем не було надано доказів того, що в силу фізіологічних особливостей він не може користуватися ременями безпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами те, що встановлений у Довідці до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 685047 від 11.10.2017 діагноз є саме тими фізіологічними особливостями, які є підставою для надання йому можливості використовувати виняток із загального правила, закріпленого у пп. в) п. 2.3 ПДР.

Також суд не приймає до уваги твердження позивача в частині допущення працівником поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення порушень права позивача на захист, оскільки із наданих до позовної заяви матеріалів, зокрема носія інформації, на якому зафіксована подія вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_2 його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КпАП України та повідомлено про місце, дату та час розгляду справи.

Тому посилання позивача щодо недоведеності його вини, а також допущення порушень під час розгляду справи під час складання протоколу є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою посадовою особою в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності здійснюється відповідно до правил, встановлених ст. 286 КАС України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, а також відсутність доказів неправомірності дій з боку ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Частинами 4 та 5 статті 250 КАС України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 5-9, 12, 77, 241-246, 255, 286, 292, 293, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: інспектор ВП № 3 (м. Дергачі) Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітан поліції Кас`яненко Сергій Миколайовича, місце знаходження: 62303, Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. Європейська, 10,;

відповідач: ГУНП в Харківській області (місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 13; ідентифікаційний код 40108599.

Повне судове рішення складено 17 січня 2025 року.

Суддя Є. А. Болибок