Справа № 580/6504/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року справа № 580/6504/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади (далі виконавчий комітет, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, яка полягає у ненаданні точної, достовірної та повної запитуваної інформації та копій документів на запит про надання публічної інформації ОСОБА_1 від 17.06.2024;

- зобов`язати виконавчий комітет Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, протягом п`яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду, надати повну, точну та достовірну відповідь на запит про надання публічної інформації ОСОБА_1 від 17.06.2024, відповідно до кожного питання у відповідності до вимог Закону України Про доступ до публічної інформації.

Додатково просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору, в розмірі 1211,20 грн та витрати на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідач використав формальну підставу для відмови у задоволенні запиту про надання публічної інформації, не виконав вимог ст. 22 Закону України Про доступ до публічної інформації, розглянув запит із порушенням строків встановлених ст. 20 Закону України Про доступ до публічної інформації, а отже безпідставно та необґрунтовано відмовив у наданні запитуваної інформації та документів, чим порушив право заявника на своєчасне, достовірне та повне отримання інформації, що є підставою для визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання надати запитувану інформацію.

Ухвалою від 03.07.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

18.07.2024 надійшов до суду відзив на позов, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що відповідь на запит позивачу надано своєчасно. Звернув увагу, що Виконавчий комітет Шполянської міської ради ОТГ не має в розпорядженні бюджетних коштів, не здійснює жодної господарської діяльності, не має найманих працівників та не має бюджету. Як наслідок, Виконавчий комітет Шполянської міської ради ОТГ не володіє інформацією, яка запитується у запиті. Вказав, що представник позивача, а як наслідок, і сам позивач на час написання запиту на публічну інформацію станом на 17.06.2024 та на час подання позову вже знали, що Виконавчий комітет Шполянської міської ради ОТГ не володіє запитуваною інформацією, а позовні вимоги є невиконувані.

22.07.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вказав, що відповідь датована лише 24.06.2024, а фактично відправлена 25.06.2024, тобто з порушенням 5-денного строку на 2 дні. Вважає доводи відповідача про те, що виконавчий комітет Шполянської міської ради немає розпорядженні бюджетних коштів помилковими та зазначає, що саме виконавчий комітет Шполянської міської ради є належним розпорядником запитуваної інформації, а тому повинен був надати запитувану інформацію та копії документів на запит про доступ до публічної інформації позивача. Звернув увагу, що у випадку коли відповідач не є розпорядником запитуваної інформації то в цьому випадку відповідач мав би зазначити про це, чого зроблено не було.

23.07.2024 до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якій представник відповідача, крім аналогічних доводів, що зазначені у відзиві на позов, вказав, що позивач подав ще 5 запитів про доступ до публічної інформації від 25.06.2024 року по питанню в тому числі працівників і по бюджету виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ. Зазначив про не співмірність сум гонорарів та безпідставність заявлених вимог.

25.07.2024 до суду надійшли додаткові пояснення, у яких представник позивача просив задовольнити позов з підстав зазначених у позові та відповіді на відзив.

26.07.2024 до суду надійшли заперечення на додаткові пояснення, у яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві та запереченні на відповідь на відзив.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що 17.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади із запитом про надання публічної інформації у якому просив:

1. Надати інформацію про те, кому із працівників виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади та/або ради надавалось відрядження 05.06.2024 року, із зазначенням посади та ПІБ особи, найменування місця відрядження, строку відрядження, із наданням засвідчених в установленому порядку копій підтверджуючих документів.

2. Надати інформацію про загальну суму витрат з місцевого бюджету, понесених в зв`язку з оплатою усіх працівників виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади та/або ради, які перебували у відрядженні 05.06.2024 року, по кожному окремо, із наданням засвідчених в установленому порядку копій підтверджуючих документів.

3. Надати інформацію про загальну суму витрат з місцевого бюджету, понесених в зв`язку із заправкою пальним та мастильними матеріалами службового автомобіля, пов`язаного із відрядженням працівників виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади та/або ради із наданням, із наданням засвідчених в установленому порядку копій підтверджуючих документів.

4. Надати інформацію про загальну суму витрат із міського бюджету, понесених у зв`язку із відрядженням 05.06.2024 працівників виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади та/або ради, із наданням засвідчених в установленому порядку копій підтверджуючих документів.

У відповідь на вказаний запит керівник виконавчого комітету Шполянської міської ради листом від 24.06.2024 № 01-57/31 повідомив, що виконавчий комітет Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади не володіє запитуваною інформацією.

Бездіяльність відповідача щодо ненадання точної, достовірної та повної запитуваної інформації та копій документів на запит позивач вважає протиправною у зв`язку із чим звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації, здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації врегульовані Законом України від 2 жовтня 1992 року № 2657-XІІ Про інформацію (далі Закон № 2657-XІІ), Законом України від 13 січня 2011 року № 2939-VІ Про доступ до публічної інформації (далі Закон №2939-VІ) та іншими нормативно-правовими актами.

Частина 1 ст. 3 Закону № 2657-XІІ встановлює право кожного на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2939-VI публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Доступ до інформації забезпечується шляхом: надання інформації за запитами на інформацію (п. 1 ч. 1 ст. 3, п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2939-VІ).

Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 2939-VІ є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;

5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

За змістом наведених норм можна виділити такі ознаки публічної інформації: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Одним із способів доступу до інформації відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 5 Закону № 2939-VI є надання її за запитами на інформацію.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

На підставі ч. 2 ст. 19 Закону № 2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

П. 6 ч. 1 ст. 14 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Ч. 1 ст. 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Верховною Радою України було ратифіковано Конвенцію Ради Європи про доступ до офіційних документів, прийняту 18 червня 2009 року у м. Тромсе, яка набрала чинності для України 01 грудня 2020 року (далі Конвенція).

У статті 1 Конвенції під поняттям офіційні документи розуміється будь-яка інформація, записана у будь-якій формі, складена або отримана, та яка перебуває у розпорядженні державних органів.

У Законі України Про ратифікацію Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів зазначається, що відповідно до пункту 2 статті 1 Конвенції Україна заявляє, що визначення поняття державні органи також включає юридичних осіб у тій мірі, в якій вони виконують державні функції або управляють державними коштами відповідно до національного законодавства.

Згідно зі статтею 2 Конвенції кожна Сторона гарантує право кожному, без дискримінації за будь-якою ознакою, на доступ, за вимогою, до офіційних документів, що знаходяться в розпорядженні державних органів.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, а у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Згідно ч. ч. 3, 4, 5 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що розпорядник публічної інформації зобов`язаний її надати на запит особи, який відповідає вимогам Закону № 2939-VI. При цьому, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту якщо він не володіє інформацією, щодо якої зроблено запит. У такому випадку, розпорядник інформації, якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Суд встановив, що 17.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади із запитом про надання публічної інформації у якому просив надати інформацію про відрядження 05.06.2024 працівників виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади та/або ради та витрати місцевого бюджету, понесені у зв`язку із таким відрядженням.

У відповідь на вказаний запит керівник виконавчого комітету Шполянської міської ради листом від 24.06.2024 № 01-57/31 повідомив, що виконавчий комітет Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади не володіє запитуваною інформацією.

Оцінюючи вказану відповідь суд зазначає, що вона за своїм змістом є відмовою у наданні публічної інформації в силу п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI. При цьому, відповідач, якому за характером діяльності має бути відомо, хто володіє запитуваною інформацією, у порушення ч. 3 ст. 22 Закону № 2939-VI, не направив запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Суд зазначає, що надана відповідачем відповідь за своїм змістом може вважатись виявом надмірного формалізму та порушує принцип належного урядування, оскільки відповідач, надавши відповідь від 24.06.2024 № 01-57/31, діяв формально, не лише не надав запитувану інформацію, але й не намагався сприяти позивачу у реалізації наданого йому статтею 34 Конституції України права на отримання інформації.

З урахуванням зазначеного, не виконання відповідачем вищевказаних вимог ст. 22 Закону № 2939-VI вказує, що допущена відповідачем бездіяльність щодо належного розгляду запиту позивача не відповідає вимогам ст. 2 КАС України.

Обираючи належний та ефективний спосіб відновлення порушеного права позивача суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути запит про надання публічної інформації ОСОБА_1 від 17.06.2024 та надати відповідь за наслідками розгляду запиту з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то частина понесених позивачем судових витрат, пропорційно частині задоволених позовних вимог, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади щодо неналежного розгляду запиту про надання публічної інформації ОСОБА_1 (вх. від 17.06.2024 № 31/01-57).

Зобов`язати Виконавчий комітет Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади повторно розглянути запит про надання публічної інформації ОСОБА_1 (вх. від 17.06.2024 № 31/01-57) та надати відповідь за наслідками розгляду запиту з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач Виконавчий комітет Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади (20603, Черкаська область, Звенигородський район, м. Шпола, вул. Лозуватська, 59, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 17.01.2025.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК