Справа № 160/18424/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/18424/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року в адміністративній справі №160/18424/24 (головуючий суддя першої інстанції - Букіна Л.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В

Позивач 09.07.2024 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо призначення з 09.03.2024 року їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 без врахування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати відповідача перерахувати їй з 09.03.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 15.10.2024 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 без врахування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати ОСОБА_1 з 09.03.2023 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини у справі, оскільки предметом розгляду справи було право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, тому питання щодо обчислення розміру пенсії (наявність чи відсутність у позивача права за умови наявності відповідного стажу) за нормами статті 8 Закону №345-VI судом першої інстанції не розглядалось.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 року у справі №160/6583/22 пенсійний орган призначив позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 01.02.2023 року при наявності пільгового стажу за Списком №1 - 10 років 02 місяці 28 днів.

Пенсія позивачу призначена з 09.03.2023 року без врахування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз.3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач - ОСОБА_2 24.05.2024 року звернулась до пенсійного органу із заявою, в якій просила при нарахуванні її пенсії застосувати положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідач листом від 20.06.2024 року повідомив, що рішенням суду першої інстанції від 24.07.2023 року у справі №160/6583/22 відповідні зобов`язання на відповідача покладені не були, а тому такі нарахування пенсійним органом не проводились.

Не погодившись з відмовою відповідача у перерахунку пенсії, позивач оскаржила таку відмову до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі по тексту - Закон №1058) визначено, що пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону №1048 мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено особливості обрахування розміру пенсії пенсіонерам-шахтарям, зокрема такий розмір встановлено у 80 відсотків заробітної плати (доходу), але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Ці положення поширюються на працівників, зазначених у Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, тобто, які були зайняті повний робочий день саме на підземних роботах.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 28 січня 2014 року у справі № 21-455а13, від 24 червня 2014 року у справі № 21-236а14.

Умовою виплати пенсії за нормами статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» і абзацу 3 частини першої статті 28 Закону №1058 є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, які передбачають зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом 1 статті 26 цього Закону.

Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 205/8712/16-а.

Як встановлено судом першої інстанції у позивача наявний пільговий стаж за Списком №1 - 10 років 02 місяці 28 днів на підземних роботах.

Відтак, оскільки позивач відпрацювала на підземних роботах у шахті за Списком №1 понад 7,5 років, то вона має право на обчислення її пенсії за віком з урахуванням особливостей, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацом 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо мінімального розміру пенсії пенсіонерам-шахтарям.

Водночас, відповідачем при призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах і обчисленні її розміру не застосовано ці норми, що є порушенням прав позивача на отримання пенсії у розмірі, установленому законом.

Посилання відповідача на те, що ним виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 року у справі №160/6583/22 і цим рішенням не вказано про врахування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», апеляційний суд вважає зухвалими та недоречними, оскільки врахування вказаної норми є обов`язком пенсійного органу при призначенні особі пенсії за Списком №1 при наявності умов, передбачених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З огляду на вказане, суд першої інстанції правильно зазначив, що позивач не повинна була звертатись до відповідача з окремою заявою відповідно до пункту 1.8 Порядку № 22-1, оскільки її право на обчислення призначеної пенсії з урахуванням особливостей, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацом 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чинним законодавством не ставиться в залежність від подання такої заяви, а випливає безпосередньо з приписів зазначених правових норм, які пенсійний орган повинен був застосувати при обчисленні пенсії позивача.

Отже, відповідачем протиправно не застосовано при обчисленні з 09.03.2023 року розміру пенсії за віком позивачу обов`язкові для виконання приписи статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз. 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову саме з 09.03.2024 року, оскільки невірне нарахування розміру пенсії позивачу проведено за явної вини пенсійного органу.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як суб`єктом владних повноважень не доведено належними доказами правомірність відмови в перерахунку пенсії з дня її призначення.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року в адміністративній справі №160/18424/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року в адміністративній справі №160/18424/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Сафронова