Справа № 260/5611/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/5611/24 пров. № А/857/33161/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові клопотання представника позивача Цебрика Любомира Васильовича про відвід судді Ільчишин Надії Василівни щодо розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі № 260/5611/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа № 260/5611/24 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі № 260/5611/24.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишено без руху, а ухвалою суду від 16.01.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 у справі № 260/5611/24 повернуто скаржнику.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі № 260/5611/24 та ухвалою суду від 14.01.2025 призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року залишено без руху, оскільки до неї додано документ про сплату судового збору у розмірі 1816,80 грн., який є меншим від розміру встановленого законом. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги.

Так, 15.01.2025 зареєстровано клопотання представника позивача Цебрика Любомира Васильовича про відвід судді Ільчишин Надії Василівни від розгляду вказаної справи.

Клопотання обґрунтоване тим, що апеляційний суд при постановленні ухвали про залишення апелційної скарги відповідача-1 без руху, не зазначив усіх недоліків апеляційної скарги щодо її форми та змісту, що на думку заявника, викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості суду, оскільки створює враження пільгового ставлення суду до відповідача-1, а тому є підставою для самовідводу та відводу (п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС). Крім того заявник вважає, що апеляційна скарга підписана Требуцою Тетяною без належного підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів відповідача-1.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2025 року визнано заявлений відвід судді Ільчишин Надії Василівні від розгляду справи № 260/5611/24 представником позивача Цебриком Любомиром Васильовичем необґрунтованим. Питання про вирішення відводу передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 січня 2025 року, вказану справу передано для вирішення питання про відвід на розгляд складу колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Шевчук С.М., судді Кухтей Р.В., Нос С.П.

Згідно з ч.8 ст.40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.11 ст. 40 КАС України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Дослідивши заявлені підстави для відводу, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні клопотання про відвід судді Ільчишин Надії Василівни слід відмовити, виходячи з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Як слідує із клопотання представника позивача про відвід судді Ільчишин Надії Василівни, підставою для відводу фактично є наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. При цьому, мотиви для відводу судді, які заявник навів у клопотанні, фактично зводяться до того, що заявник не погоджуються із винесеною апеляційним судом ухвалою про залишення апеляційної скарги відповідача-1 без руху, без зазначення усіх недоліків апеляційної скарги щодо її форми та змісту, а також без належного підтвердження повноважень на її підписання.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в силу ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, з огляду на те, що представником позивача заявлено відвід у зв`язку з незгодою із винесеною процесуальною ухвалою, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для відводу судді Ільчишин Надії Василівни відсутні.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 цього Закону).

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків (…) має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. п. 103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волкова О. проти України» від 09.01.2013 (остаточне 27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності…».

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зміст клопотання про відвід судді Ільчишин Надії Василівни, та наведені в його обґрунтування обставини, не містять даних, які б викликали сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, вказували на її заінтересованість в результаті розгляду справи, при здійсненні правосуддя у цій справі.

Крім цього, інших підстав для відводу, визначених ст. 36 КАС України, не встановлено і під час розгляду клопотання про відвід.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що клопотання про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 38, 39, 40, 325, 328 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача Цебрика Любомира Васильовича про відвід судді Ільчишин Надії Василівни щодо розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі № 260/5611/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос