Справа № 280/10730/24
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 січня 2025 року о/об 14 год. 30 хв.Справа № 280/10730/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Фізкультури, буд.9, м.Київ, 03150; ) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Чубанова, буд.8, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69118)

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті №ПШ045752 від 22.10.2024 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

У позовній заяві зазначено наступне: «… 29.08.2024 року, страшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Рудь Ю.С., проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та складено акт серії АР №062509. Відповідно до вказаного акту «Під час проведення перевірки виявлено порушення ст. 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт», перевізник не забезпечив виконання цього закону, а саме: відсутні заповнені тахокарти водія у кількості що передбачена ЄЦТР, або бланк підтвердження діяльності чим порушено вимоги п.3.3 Наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010р., п.6 Наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010 р. У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» ч.1 абз.3 перевізник вантажів за відсутністю на момент проведення перевірки документів визначених ст. цього Закону, а саме: відсутність заповненої тахокарти водія ОСОБА_2 , у кількості що передбачена ЄЦТР, або бланк підтвердження діяльності.» На підставі акту серії АР №062509, 09.04.2024 року, начальник Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Романенко А.Ю., виніс постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу ПШ 045752 відповідно до якої постановив «стягнути з ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ ОСОБА_3 адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 гривень». Вважаю, що ОСОБА_1 , в даному випадку не є перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», ним не було порушено законодавство про автомобільний транспорт та інших нормативно правових актів, що стосуються спірних правовідносин, а тому вказана постанова є протиправною та такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, внаслідок чого підлягає скасуванню з наступних підстав. Начальник Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Романенко А.Ю., після розгляду справи, у постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу вказав (мовою оригіналу) «ФІЗИЧНА ОСОБА-ШДІІРИЄМЕЦЬ ЗУБКОВ ДМИТРО АНАТОЛІЙОВИЧ, 69021, місто Запоріжжя, ВУЛИЦЯ ЖИТОМИРСЬКА, будинок 67 код згідно з ЄДРПОУ ; 31 03 1979 р н» При цьому графи «банківські реквізити; свідоцтво про державну реєстрацію; ліцензія» не заповнені. … Суб`єктом правопорушення, відповідальність за яке передбачається статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», є лише суб`єкт господарювання, зокрема, фізична особа-підприємець. Проте, інформація про позивача, як автомобільного перевізника не була зазначена у товарно-транспортній накладній від 29.08.2024 № 47, якою оформлено перевезення вантажу. Ця обставина має значення для встановлення законності користування транспортним засобом для перевезення вантажу, але не особи, яка має відповідати за відсутність у водія відповідних документів. Автомобільний перевізник визначається ж на основі документів, якими підтверджується укладення договору перевезення вантажу. В обсязі встановлених обставин у цій справі таким документом була товарно-транспортна накладна, проте відповідач зосередив увагу на реєстраційних документах на транспортний засіб й відомостях акту перевірки, внаслідок чого застосував адміністративно-господарський штраф щодо особи, причетність якої до перевезення вантажу не підтверджена належними доказами. … Проте, у товарно-транспортній накладній від 29.08.2024 № 47, якою оформлено перевезення вантажу, у якості Вантажовідправника вказано - ТОВ «Укр-Мет Альянс» м. Київ, вул. Антона Цедіка буд.10а, а Вантажоодержувачем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе 1. … Умови договору ТОВ «Укр-Мет Альянс» щодо реалізації продукції можуть передбачати обов`язок товариства, як продавця (постачальника) доставити продукцію до покупця (одержувача). З метою виконання такого обов`язку ТОВ «Укр-Мет Альянс» уклало з ФОП ОСОБА_1 , договір оренди автомобіля «DAF» державний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та напівпричепу «FRUEHAUF» державний номер НОМЕР_4 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 01 серпня 2024 року. Відповідно до п.2.2. вказаного договору «Заборонено використовувати об`єкти оренди з метою надання послуг з вантажних перевезень третім особам.» 07.11.2018 року між ТОВ «Укр-Мет Альянс» (продавець) та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе 1, (покупець) укладено договір №2265. Відповідно до п.1.1 цього договору «Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець прийняти й оплатити металобрухт на умовах даного Договору» 29.08.2024 року в день проведення рейдової перевірки співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, TOB «Укр-Мет Альянс» здійснювало перевезення власної продукції на склад ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» відповідно до договору №2265 від 07.11.2018 року. Перевезення TOB «Укр-Мет Альянс» власної продукції оформлено товарно-транспортною накладною від 29.08.2024 № 47. Відповідно до Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року № 385, встановлено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Таким чином, законодавець, хоч і передбачив наявність обов`язку обладнання транспортного засобу тахографом або наявність індивідуальної контрольної книжки водія для автомобільних перевізників, проте не визначив процедури дотримання цього обов`язку для категорії осіб, які не надають послуги з перевезення вантажів, а перевозять вантаж для власних потреб власними засобами, без залучення безпосередніх перевізників. Про те, відповідачем необґрунтовано, без врахування всіх обставин у справі, протиправно прийнято постанову ПШ 045752 про застосування адміністративно-господарського штрафу про застосування до позивача штрафу у розмірі 17000 грн, що обумовлює її скасування. Отже оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. …».

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… 1.Щодо суб`єктного складу правовідносин та наявності повноважень щодо здійснення заходів державного контролю на транспорті. … Отже на цей час суб`єктом владних повноважень щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання, є Укртрансбезпека в особі її територіальних органів відділів державного нагляду (контролю) в областях України. 2.Щодо проведення рейдової перевірки транспортного засобу. … Керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком №1567, - 29.08.2024 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Укртрансбезпеки проводилася рейдова перевірка на 916 км + 897 м а/д М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине. Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (далі Порядок № 422). Відповідно до п. 3, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки ДАФ, номерний знак НОМЕР_2 , причіп марки FRUEHAUF, номерний знак НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_4 . У відповідності до ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 4 Порядку № 422, водій транспортного засобу ОСОБА_4 пред`явив для перевірки посадовій особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Укртрансбезпеки: - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки ДАФ, номерний знак НОМЕР_2 , серії НОМЕР_7 ; свідоцтва про реєстрацію причіпу марки FRUEHAUF, номерний знак НОМЕР_6 , серії НОМЕР_8 , посвідчення водія НОМЕР_9 ; - ТТН № 41 від 29.08.2024; - тахокарти за 20.08.2024, 15.08.2024. Звертаємо увагу суду, що під час перевірки водій не надав посадовій особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Укртрансбезпеки, тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР або відповідно оформлений бланк підтвердження діяльності водія. … Водій, відповідно до ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.15 Порядку № 1567 повинен надати документи для перевірки уповноваженим посадовим особам. Отже, на момент здійснення рейдової перевірки посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Укртрансбезпеки було виявлено порушення вимог ст. 34, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 6.1 наказу МТЗУ № 340 від 07.06.2010 п. 3.3 розділу ІІІ наказу МТЗУ № 385 від 24.06.2010, а саме: під час перевезення вантажів, перевізник не забезпечив водія тахокартами у кількості, що передбачена ЄУТР або бланком підтвердження діяльності, яке було зафіксоване в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.08.2024 №АР062509. Водій ОСОБА_4 з актом перевірки № АР062509 був ознайомлений, в поясненнях зазначив, що про ці статті та закони не знав і хазяїн теж, їздять не регулярно коли є робота, акт зазначив підписом. 3. Обґрунтування заперечень на позов. 3.1. Приписами ч. 1. ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Звертаємо увагу, що під час перевірки водій не надав посадовій особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніропетровській області Укртрансбезпеки, тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР або відповідно оформлений бланк підтвердження діяльності водія, тому був складений акт № АР062509. Приписами ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» чітко визначено обов`язок водія мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення перевезень. 3.2. Аналіз положень Пункту 6.1 Положення № 340 та пунктів 3.3, 3.5, 3.6 Інструкції №385 вказує на те, що перевізник, який здійснює перевезення вантажним автомобілем з повною масою понад 3,5 тонн, повинен обладнати автомобіль діючим та повіреним тахографом, у разі використання аналогового тахографа, водій транспортного засобу використовує тахокарти, своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; має при собі: заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (протягом робочої зміни та попередні 28 дні). З 20.12.2010 набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01.07.1970, в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахокарт) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом. Із наведених вище положень слідує, що водії зобов`язані надавати інспекторам для контролю реєстраційні листки за поточний день та попередні 28 календарних днів, тобто 29 тахокарт. Факт нездійснення водієм перевезень може бути підтверджений лише бланком підтвердження діяльності. Натомість, в момент проведення рейдової перевірки водій ОСОБА_4 надав для перевірки тахокарти лише за 20.08.2024, 15.08.2024. Бланки підтвердження діяльності не надавались водієм в момент проведення рейдової перевірки, вказані твердження підтверджуються фотофіксацією здійсненою посадовою особою Укртрансбезпеки в момент проведення рейдової перевірки. На підтвердження дотримання режиму праці та відпочинку водія необхідним є пред`явлення тахокарти або бланку підтвердження діяльності, який містить інформацію про періоди, протягом яких водій не виконував роботу з керування транспортним засобом. Однак у спірних правовідносинах перевізник ОСОБА_1 не забезпечив складання бланку підтвердження діяльності, який би засвідчив причину нездійснення водієм роботи з керування транспортним засобом та міг підтвердити причину відсутності тахокарт за відповідний період. На момент проведення рейдової перевірки позивач не забезпечив водія повним комплектом документів, що передбачений законодавством, у зв`язку з чим інспектором правомірно зафіксовано в акті перевірки порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». … 3.3. Статтею 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон) визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень. … Поряд з цим, враховуючи, що транспортний засіб Позивача має повну масу понад 3,5 тонни та повинен бути обладнаний тахографом, відповідно до чинного законодавства України, Позивач зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію тахографу, а водій повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; … 1. Щодо доводів позивача, що він не є автомобільним перевізником. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»: автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Відповідно до товарно-транспортної накладної № 41 від 29.08.2024 автомобільним перевізником ніхто не зазначений. Позивач стверджує, що не є автомобільним перевізником у даному перевезенні, фактичне перебування транспортного засобу у власності згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу не є підставою для застосування штрафу. Відповідно до глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 за №363 (надалі по тексту також Правила №363) товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами. Відтак, ТТН є основним і єдиним юридичним документом, який надає відомості про автомобільного перевізника. Жодних даних про те, що в момент проведення рейдової перевірки автомобільним перевізником був хтось інший, окрім ОСОБА_1 в момент проведення рейдової перевірки не надано, водія було ознайомлено, що акт про перевірку було складено саме на Позивача, натомість водій цього факту не заперечив і в Акті про перевірку зазначив, що про статті та закони хазяїн не знав, про будь які фірми, з якими укладено договір оренди транспортного засобу в момент проведення рейдової перевірки, воді не зазначав. Наголошуємо, що передача транспортного засобу в оренду, не позбавляє Позивача права користуватись цим транспортним засобом. Оскільки, жодних даних про передачу транспортного засобу в оренду а ні в момент проведення рейдової перевірки, а ні під час розгляду справи не було надано, а графа автомобільного перевізника в товарно-транспортній накладній була порожня, то відповідно автомобільним перевізником правомірно визнано саме Позивача на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Формування та збір документів для перевезення завершується на початку руху та всі документи щодо перевезення мають бути наявні у водія, саме на місці зупинки (події) мають бути надані первинні документи, інші документи, на підставі яких здійснюється перевезення, та саме на підставі цих, а не складених в інший час документів та наявних поза місцем події, встановлюються фактичні обставини, зокрема, щодо перевізника. … Наголошуємо на тому, що власник транспортного засобу, у разі передачі транспортного засобу в тимчасове користування, зобов`язаний здійснити перереєстрацію такого транспортного засобу, а водій, здійснюючи перевезення вантажів, зобов`язаний надавати для перевірки не лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але й документи, на підставі яких на законних підставах використовується транспортний засіб (договір оренди або тимчасовий реєстраційний талон). … З урахуванням зазначених обставин, у даній справі саме позивач виступав автомобільним перевізником при здійсненні перевезення. Зважаючи на зазначене, Відділом державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Укртрансбезпеки правомірно було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 22.10.2024 № ПШ045752 за порушення ст.. 34, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». …».

Відповідач заперечував проти позовної заяви.

Ухвалою судді від 25.11.2024 в адміністративній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ045752 від 22.10.2024 до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн. 00 коп.

У вказаній Постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ045752 від 22.10.2024 зазначено: «… ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ ОСОБА_3 29.08.24р., 916 км + 897 м а/д М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине, Акт №АР062509 допущено порушення вимог ст.34, ст.48 ЗУ «Про авто. транс.», п.6.1 наказу МТЗУ 340 від 07.06.10; п.3.3 розділу ІІІ наказу МТЗУ №385 від 24.06.10, а саме: під час перевезення вантажів, перевізник не забезпечив водія тахокартами у кількості, що передбачена ЄУТР або бланком підтвердження діяльності відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» …».

Судом досліджено всі документи, наявні у матеріалах даної адміністративної справи, у тому числі копії: Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.08.2024 за №АР062509; Товарно-транспортної накладної від 29.08.2024 за №47; Договору оренди автомобіля та напівпричепа від 01.08.2024.

При вирішенні спору по суті суд виходить з зазначеного вище та викладеного нижче.

Як зазначено у ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

У ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» зазначено: «Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження. Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків».

За ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів. Автомобільні перевізники з кількістю транспортних засобів десять і більше зобов`язані організовувати підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів автомобільного транспорту, діяльність яких пов`язана з наданням послуг автомобільного транспорту, у термін один раз на п`ять років, а з питань безпеки перевезень, охорони праці та пожежної безпеки - у термін один раз на три роки в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За п.1.3 Розділу І "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті", затвердженої 24.06.2010 Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за №946/18241 (надалі - "Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті"), ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно з п.1.4 Розділу І "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті" у цій Інструкції терміни вживаються у такому значенні, зокрема: перевізники - суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.

У п.3.3 Розділу ІІІ "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті" зазначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Як зазначено у п.3.5 Розділу ІІІ "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті", перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Повірку тахографів здійснюють повірочні лабораторії, які уповноважені на проведення повірки тахографів відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" (п.2.5 Розділу II "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті").

ПСТ виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі: установлення або заміни тахографа; ремонту тахографа; зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу; якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа (п.2.6 Розділу II "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті").

Згідно з п.1.3 "Положення про робочий час і відпочинку водіїв колісних транспортних засобів", затвердженого 07.06.2010 наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за №811/18106 (надалі - "Положення про робочий час і відпочинку водіїв колісних транспортних засобів"), вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Відповідно до п.1.5 "Положення про робочий час і відпочинку водіїв колісних транспортних засобів" у цьому Положенні терміни вживаються в такому значенні: автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи/та вантажів транспортними засобами (далі - Перевізник); тахограф - обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їх водіїв.

Автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення (п.6.1 "Положення про робочий час і відпочинку водіїв колісних транспортних засобів").

За п.26 «Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)», затвердженого 08.11.2006 постановою Кабінету Міністрів України №1567 (надалі «Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)»), справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Згідно з п.27 «Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)» у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як зазначено у ч.4 ст.203 Цивільного кодексу України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. (…).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

У ст.799 Цивільного кодексу України зазначено: «1.Договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. 2.Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню».

Як зазначено у ч.2 ст.798 Цивільного кодексу України, договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.

У ч.8 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначено, що органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу.

Судом вивчено й інші норми права, які стосуються досліджуваного публічно-правового спору.

Як позивач, так і відповідач не надали до суду доказів фіксування засобами аудіо- та відеотехніки проведення суб`єктом владних повноважень 29.08.2024 перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом щодо транспортних засобів з реєстраційними номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_6 .

Судом враховано, що 01.08.2024 між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «УКР-МЕТ АЛЬЯНС» (Орендар) укладено Договір оренди автомобіля та напівпричепа, з наступними, зокрема, умовами: «… 1. Предмет договору. 1.1. Орендодавець надає автомобіль «DAF» державний номер НОМЕР_2 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 та напівпричеп «FRUEHAUF» державний номер НОМЕР_6 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 (далі за текстом - «об`єкт оренди»), а Орендар приймає в строкове платне користування об`єкт оренди. … 2. Мета та умови використання об`єкту оренди. 2.1. Автомобіль та напівпричеп, що орендуються, будуть використовуватися Орендарем для особистих потреб. 2.2. Заборонено використовувати об`єкт оренди з метою надання послуг з вантажних перевезень третім особам. 3. Термін оренди. 3.1. Термін оренди складає 1(один) рік з моменту підписання договору. 3.2. Термін оренди може бути скорочений лише за згодою сторін. 3.3. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. … 8. Порядок повернення об`єкта оренди. 8.1. Після закінчення терміну оренди Орендар повертає Орендодавцеві об`єкт оренди у справному стані. 8.2. Повернення об`єкту оренди відбувається протягом 3 днів з моменту закінчення терміну оренди. …».

Вказаний Договір оренди автомобіля та напівпричепа від 01.08.2024 укладений за участю фізичної особи ОСОБА_1 та всупереч ч.2 ст.799 Цивільного кодексу України нотаріально не посвідчений.

Таким чином, Договір оренди автомобіля та напівпричепа від 01.08.2024 згідно з ч.1 ст.220 Цивільного кодексу України є нікчемним.

У Товарно-транспортній накладній від 29.08.2024 за №47 не зазначено хто є автомобільним перевізником.

Разом із цим, в Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.08.2024 за №АР062509 водій ОСОБА_4 пояснив наступне: «Я ОСОБА_4 про ці закони і статі не знав і хояїн теж. Ми їздемо не регулярно, коли є робота.».

Позивачем не надано до суду безспірних доказів того, що саме не він був 29.08.2024 автомобільним перевізником.

За матеріалами справи, 29.08.2024 водій ОСОБА_4 пред`явив співробітникам відповідача тахокарти за 15.08.2024 та за 20.08.2024.

На думку суду, позивачем не спростовано наведене у Постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ045752 від 22.10.2024 «… ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ ОСОБА_3 29.08.24р., 916 км + 897 м а/д М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине, Акт №АР062509 допущено порушення вимог ст.34, ст.48 ЗУ «Про авто. транс.», п.6.1 наказу МТЗУ 340 від 07.06.10; п.3.3 розділу ІІІ наказу МТЗУ №385 від 24.06.10, а саме: під час перевезення вантажів, перевізник не забезпечив водія тахокартами у кількості, що передбачена ЄУТР або бланком підтвердження діяльності відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» …».

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ045752 прийнята 22.10.2024 відповідачем обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, а отже є правомірною і не підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовна заява позивача не підлягає задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки у задоволенні позовної заяви має бути відмовлено, то, відповідно, має бути відмовлено й у стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Фізкультури, буд.9, м.Київ, 03150; ) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Чубанова, буд.8, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69118) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити у повному обсязі.

У стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 17.01.2025.

Суддя О.О. Прасов