Справа № 280/5842/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року Справа № 280/5842/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69005) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.06.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у нездійсненні перерахунку розміру пенсії позивача за вислугу років, виходячи з розміру 70% грошового забезпечення (тобто 55% за 20 років вислуги та по 3% за кожний рік вислуги понад 20 років) та нездійснення у зв`язку з цим виплати позивачу неотриманої частини пенсії;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача за вислугу років, виходячи з розміру 70% грошового забезпечення (тобто 55% за 20 років вислуги та по 3% за кожний рік вислуги понад 20 років) та здійснити у зв`язку з цим виплату позивачу неотриманої частини пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.08.2023 його було звільнено зі служби цивільного захисту за віком, вислуга років становила 25 років 01 місяць 28 днів. з 04.08.2023 позивачу призначена пенсія за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262). Позивач вважає, що відповідачем невірно визначений основний розмір його пенсії (замість 70% грошового забезпечення, відповідачем розмір пенсії позивача визначений у 65% грошового забезпечення), при цьому у задоволенні звернення позивача про перерахунок пенсії відповідачем було відмовлено.

Ухвалою від 25.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено без виклику сторін.

16.07.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що норма п. а) ст. 13 Закону №2262 щодо 55 відсотків сум грошового забезпечення застосовується лише до осіб, які звільнені у відставку, а позивач у відставку не був звільнений. Крім того, вважає, що відповідачем пропущений строк звернення до суду з цим позовом.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Наказом Головного управління ДСНС у Запорізькій області від 01.08.2023 №500 позивача з 03.08.2023 було звільнено зі служби цивільного захисту на підставі підпункту 2 пункту 176 (за віком) та виключено з кадрів ДСНС України відповідно до пункту 12 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593 (далі Положення №593). Станом на день звільнення зі служби цивільного захисту позивач мав вислугу років - 25 років 1 місяць 28 днів.

З 04.08.2023 позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону №2262, при цьому відсоткове значення розміру пенсії позивача було визначене у 65% суми грошового забезпечення.

На звернення позивача через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України відповідач листом від 10.05.2024 №8554-7189/М-02/8-0800/24 повідомив позивачу про відсутність підстав для перерахунку його пенсії, оскільки позивача було звільнено зі служби цивільного захисту за віком, а не у відставку. Запропоновано звернутися до кадрового підрозділу органу, де позивач проходив службу та звідки був звільнений.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо перерахунку пенсії позивача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя статті 46 Конституції України).

За приписами п. 3 Положення №593 особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Пунктами 45, 46 Положення №593 визначено, що контракт про проходження служби цивільного захисту - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає ДСНС, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.

Для проходження служби цивільного захисту можуть бути укладені такі контракти:

1) про проходження служби цивільного захисту - з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу в порядку, встановленому цим Положенням;

2) про навчання (проходження служби цивільного захисту) - з особою, яка зарахована за денною формою здобуття освіти до закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, або до його відокремленого структурного підрозділу і якій виповнилося 18 років, а в разі, коли особа на час зарахування не досягла зазначеного віку, - після його досягнення або відповідно до вимог Цивільного кодексу України;

3) про перебування у резерві служби цивільного захисту - з особою, зарахованою до резерву служби цивільного захисту в порядку, встановленому цим Положенням.

Отже, співробітники служби цивільного захисту проходять службу саме за контрактом.

Пунктами 174-187 Положення №593 визначені питання звільнення зі служби, припинення (розірвання) контракту з особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, при цьому жодна з норм Положення №593 не передбачає звільнення особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у відставку.

Відповідно до пп. 2 п. 176 Положення №593 контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на службі, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два тижні.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач проходив службу та з 03.08.2023 був звільнений зі служби цивільного захисту через досягнення граничного віку перебування на цій службі (04.08.2023 позивачу виповнилося 55 років пп.2 п.16 Положення №593).

Станом на дату звільнення з ГУ ДСНС у Запорізькій області вислуга років позивача склала 25 років 01 місяць 28 днів.

За приписами п. а ст. 13 Закону №2262 (в редакції, яка була чинною станом на 04.08.2023 дату призначення позивачу пенсії)

«Пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення».

З аналізу норми п. а ст. 13 Закону №2262 вбачається, що приписи цієї норми щодо звільнення особи пенсіонера у відставку для визначення розміру пенсії такого пенсіонера стосуються лише осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію". Стосовно ж визначення розміру пенсії осіб, звільнених зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту, встановлені інші вимоги звільнення з цієї служби за віком чи за станом здоров`я.

При цьому суд наголошує, що Положення №593 не містить положення щодо звільнення особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у відставку.

Відповідно, суд висновує про очевидну безпідставність застосування відповідачем до позивача положень п. а ст. 13 Закону №2262, які стосуються осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", та не стосуються осіб, звільнених зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту (в тому числі позивача).

Враховуючи обставини справи та приписи п. а ст. 13 Закону №2262 суд висновує, що пенсія позивачу має становити 70% відповідних сум грошового забезпечення (55% відповідних сум грошового забезпечення за 20 років вислуги + 3%*5 років вислуги понад 20 років).

При цьому суд зазначає, що між сторонами відсутній спір щодо вислуги років позивача (25 повних років).

Щодо строку звернення до суду з цим позовом суд зазначає, що за приписами ч. 2 ст. 55 Закону №2262 нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

В даному випадку очевидна наявність провини відповідача у невірному визначенні відсоткового розміру пенсії позивача (з листа відповідача від 10.05.2024 вбачається, незастосування відповідачем актуальної редакції норми п. а ст. 13 Закону №2262), а тому суд відхиляє доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

З урахуванням викладених обставин суд висновує про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 211,20 грн, які належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інші судові витрати позивачем до стягнення не заявлялись.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69005) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з основного її розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати з дати призначення (з 04.08.2023) та виплатити пенсію за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з основного її розміру - 70% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області сплачену суму судового збору в розмірі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «17» січня 2025 року.

Суддя Р.В. Кисіль