Справа № 520/24030/24
Суддя: Ширант А.А.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року, м. Харків справа № 520/24030/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ширант А.А., розглянувши у порядку ст. 287 КАС України адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.08.2024 № 74598450 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду 09.09.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, які він усунув у встановлений строк.

Ухвалою суду 03.10.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.10.2024. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та витребувано у нього копії матеріалів виконавчого провадження, а також докази повідомлення позивача як боржника у виконавчому провадженні про примусове виконання рішення.

Відповідач через систему "Електронний суд" надав відзив на позовну заяву та копії виконавчого провадження.

Через систему "Електронний суд" 14.10.2024 суд отримав від представника Пуляєва А.А. заяву про залучення третьої особи та 15.10.2024 від позивача додаткові пояснення.

Судове засідання, призначене на 15.10.2024 не відбулось через оголошення у місті повітряної тривоги, у зв`язку із чим сторони були викликані до суду на 17 год 00 хв 24.10.2024.

Судове засідання, призначене на 24.10.2024 не відбулось через оголошення у місті повітряної тривоги, у зв`язку із чим сторони були викликані до суду на 15 год 00 хв 08.11.2024.

Через систему "Електронний суд" 25.10.2024 суд отримав від позивача додаткові пояснення.

Через систему "Електронний суд" 29.10.2024 суд отримав від відповідача клопотання про розгляд справи без його участі.

Через систему "Електронний суд" 08.11.2024 суд отримав від позивача додаткові пояснення.

Судове засідання, призначене на 08.11.2024 не відбулось через оголошення у місті повітряної тривоги, у зв`язку із чим сторони були викликані до суду на 15 год 00 хв 12.11.2024.

У судове засідання, призначене на 12.11.2024, сторони не зв`явились, розгляд справи відкладено у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів повідомлення про дату та час проведення судового засідання. Наступне судове засідання призначено на 04.12.2024 о 17 год 00 хв.

Судове засідання, призначене на 04.12.2024 не відбулось через перебування судді на лікарняному, у зв`язку із чим сторони були викликані до суду на 17 год 00 хв 25.12.2024.

Через систему "Електронний суд" 25.12.2024 суд отримав від позивача клопотання про розгляд справи без його участі.

У судове засідання, призначене на 12.11.2024, сторони не зв`явились, під час розгляду справи задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Коломойцева М. М. про залучення ОСОБА_1 як третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Наступне судове засідання призначене на 17 год 00 хв 16.01.2025.

У судове засідання, призначене на 16.01.2025 сторони в судове засідання не з`явилась, хоча були належним чином повідомлені про його дату, час та місце проведення, позивач та відповідач подали заяву про розгляд справи без їх участі.

У п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він повністю виконав рішення суду у виконавчому провадженні № 74598450. Після чого відповідач 02.08.2024 відновив виконавче провадження на підставі рішення суду (яке не набрало законної сили). На підставі вказаної постанови позивач направив відповідачу повторно лист з доказами виконання рішення суду, але відповідач помилково дійшов висновку про не виконання рішення суду в повному обсязі, тому в результаті виніс постанову про накладення штрафу.

В позовній заяві позивачем також зазначено, що при виконанні рішення суду він керувався в перший раз листом ДСНС України (головного розпорядника бюджетних коштів) від 18.08.2023 № 20-15603/201 "Про виконання рішень судів щодо перерахунку розмірів грошового забезпечення та інших виплат", яким передусім роз`яснено порядок та метод виконання рішень судів та форму обрахунку грошового забезпечення, так як саме головний розпорядник виділяє відповідні кошти під виконання рішення судів.

Відповідно до листа ДСНС України від 18.08.2023 № 20-15603/201 розмір грошового забезпечення повинен відповідати розміру грошового забезпечення, що був виплачений особі у період проходження ним служби цивільного захисту на займаній посаді за період, вказаний у рішенні суду. Такий розмір грошового забезпечення досягається за рахунок коригування набавки за особливості проходження служби (може бути менше ніж 50 відсотків) та щомісячної премії (не може бути менше ніж 10 відсотків). Перерахунок відповідних виплат здійснювати з урахуванням раніше виплачених сум позивачу.

Тобто позивач повідомив відділ про вжитті заходи у вигляді нарахування та виплати грошової допомоги при звільненні відповідно до резолютивній частини рішення суду, яка не передбачає встановлення чіткого порядку проведення перерахунку грошового забезпечення.

Позивач вважає, що при відновленні виконавчого провадження відповідач передчасно дійшов висновків про не виконання позивачем рішення суду, не вжив заходів попереджувального характеру про витребування відповідної інформації тощо.

У зв`язку з вищезазначеним, позивач вважає, що дії відповідача щодо винесення постанови про накладення штрафу від 15.08.2024 ВП № 74598450 (виконавчий лист №520/16887/23, виданого 26.03.2024, стягувач ОСОБА_1 ) у розмірі 5100,00 слід є незаконними, а постанову слід скасувати.

Позиція відповідача та третьої особи

У відзивах на позовну заяву відповідач та третя особа заперечили доводи позовної заяви та зазначили, що саме позивач як боржник повинен проявити достатню розумність і обачність для того, щоб уникнути негативних наслідків, пов`язаних із невиконанням судового рішення у вигляді штрафу.

Також відповідачем зазначено, що державним виконавцем вжито дії щодо примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/16887/23 від 26.03.2024, відповідно до вимог чинного законодавства.

Обставини встановлені судом

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 по справі № 520/16887/23 зобов`язано позивача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, з урахуванням раніше сплачених сум, за періоди: з 29.01.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 16.08.2022 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових, видів грошового забезпечення та премії.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2024 апеляційну скаргу апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 у справі №520/16887/23 змінено, викладено другий та третій абзаци резолютивної частини рішення в такій редакції:

"Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2020 по 16.08.2022 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, з урахуванням раніше сплачених сум, за періоди:

з 01.01.2020 по 31.12.2020 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14.11.2019 за №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових , видів грошового забезпечення та премії;

з 01.01.2021 по 31.12.2021 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 15.12.2020 за №1082-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії,

з 01.01.2022 по 16.08.2022 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 за № 1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії".

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року у справі №520/16887/23 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення суду Харківським окружним адміністративним судом 26.03.2024 видано виконавчий лист № 520/16887/23, Т.1, а.с. 160-161.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ждановою О.В. 02.04.2024 винесено постанову ВП № 74598450 про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 днів з моменту отримання постанови, Т.1, а.с. 166-168.

Позивач листом від 18.04.2024 за № 65050-3698/65190 повідомив відповідача, що ним в добровільному порядку, до відкриття виконавчого провадження, на виконання рішення суду здійснено перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше виплачених сум) та просив відповідача закінчити виконавче провадження та скасувати постанову про стягнення виконавчого розміру, Т.1, а.с. 173-174.

До вказаного листа позивачем було долучено наступні документи, зокрема: копії платіжних інструкцій №№ 1788, 1789, 1790 від 17.04.2024; копія довідки-розрахунку від 20.03.2024; копія листа ДСНС України від 18.08.2023 року № 20-15603/201, Т.1, а.с. 172-185.

Як вбачається із листа ДСНС України від 18.08.2023 р. № 20-15603/201 позивач не може самостійно вирішувати питання виділення коштів на виконання рішень судів, які здійснюються за кодом 2800, Т.1, а.с.8.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ждановою О.В. 12.06.2024 винесено постанову ВП № 74598450 про закінчення виконавчого провадження (Т.1, а.с. 184-185), яка рішенням суду від 18.07.2024 по справі 520/17631/24 (яке набрало законної сили 16.09.2024) скасована (Т.1, а.с. 186-190), у зв`язку з чим державним виконавцем 02.08.2024 винесено постанову ВП № 74598450 про відновлення виконавчого провадження, Т.1, а.с. 192-193.

Позивач листом від 09.08.2024 за № 65050-7702/65190 повторно повідомив відповідача, що ним в добровільному порядку, до відкриття виконавчого провадження, на виконання рішення суду здійснено перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше виплачених сум) з наданням підтверджуючих документів, Т.1, а.с. 194-214.

Керуючись ст.ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", 15.08.2024, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на позивача (боржника) у розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення, Т.1, а.с.215-216.

Позивач 08.10.2024 виконав рішення суду в повному обсязі (із урахуванням уточненої суми) та повідомив про це відповідача - платіжні інструкції № № 5325, 5324, 5326 від 08.10.2024, Т.2 а.с. 121-123.

Зміст спірних правовідносин

Спір між сторонами виник щодо правомірності накладення відповідачем на позивача штрафу за невиконання ним рішення суду. При цьому виконавче провадження було відновлено відповідачем після його закінчення на підставі рішення суду (яке не набрало законної сили на момент відновлення виконавчого провадження) про скасування його постанови про закінчення виконавчого провадження.

Норми права, які застосовує суд: процесуальні положення

У КАС України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зокрема вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (ч. 1 ст. 5 КАС України).

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч.4 ст. 9 КАС України).

Норми права, які застосовує суд: Конституція та закони

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Судове рішення є обов`язковим для виконання (ст.129(1) Конституції України).

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст. 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно п.п. 1, 16 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а також накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VІІІ, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 63 Закону №1404-VІІІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону № 1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У ч.ч. 1 та 2 ст. 75 Закону № 1404 визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Висновки суду

Суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та, які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позивач при виконанні судового рішення діяв добросовісно і своєчасно вжив всіх заходів задля його виконання, зокрема: направив відповідачу лист про добровільне виконання рішення суду, у якому зазначив заходи, які здійснив, перерахував грошове забезпечення стягувачу, що і було підставою для закінчення виконавчого провадження 12.06.2024.

Крім того суд зазначає, що відповідно до ст. 51 БКУ Керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області відповідно до Положення є територіальним органом ДСНС України, який на початок кожного року затверджує кошторис Головного управління (фінансовий план) та протягом року (кожного місяці на підставі запитів) в разі необхідності вносить відповідні зміни шляхом надання додаткового фінансування.

Відповідно позивач не може самостійно вирішувати питання виділення коштів на виконання рішень судів, які здійснюються за кодом 2800, що підтверджується листом ДСНС України від 18.08.2023 р. № 20-15603/201.

Суд також бере до уваги, що відповідач поновив виконавче провадження 02.08.2024 на підставі рішення суду від 18.07.2024, яке - на час поновлення - ще не набрало законної сили, а тому накладення штрафу відповідачем на позивача 15.08.2024 у провадженні, яке було передчасно відновлено не відповідає вимогам ст. 2 КАС України.

Отже до позивача не можуть бути застосовані несприятливі наслідки процедури примусового виконання судового рішення у вигляді штрафу.

До того ж позивач 08.10.2024 виконав рішення суду в повному обсязі, що додатково свідчить про його добросовісність.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач прийняв оскаржуване рішення без врахування всіх обставин справи, не діяв добросовісно і розсудливо, що свідчить про невідповідність його рішення вимогам ст. 2 КАС України.

З урахуванням вищенаведеного, на переконання суду позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат належить судовий збір, який сплачено позивачем у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.

У ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що позивач в даному випадку не є субєктом владних повноважень в розумінні ст. 139 КАС України, а є особою, яка звернулась за судовим захистом свого порушеного права, а тому має право на відповідне відшкодування.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 14, 72-80, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жданової Олени Віталіївни (вул. Ярослава Мудрого, 26, м.Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61024, ) про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн від 15.08.2024 у виконавчому провадженні № 74598450

3. Стягнути на користь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61013, ) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Ярослава Мудрого, 26, м.Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61024, ) судові витрати у вигляді судового збору, а саме 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя А.А. Ширант