Справа № 346/4957/24
Суддя: Яремин М. П.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/4957/24
Провадження № 2-а/346/4/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Хмельницької І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою №873/24 від 27.08.2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17 000 грн. В даній постанові вказано, що 26.08.2024 року о 09:00 год. він відмовився пройти медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації військо-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив абз. 3 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію , п. 4 Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки у його діях відсутня об`єктивна сторона складу вказаного адміністративного правопорушення. Уповноваженими працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 не було доведено, що він відмовився від проходження огляду ВЛК; у постанові відсутні його підписи чи відмітки, які б свідчили про те, що він дійсно відмовився від такого огляду. У порушення вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи не з`ясовано чи було вчинено ним адміністративне правопорушення, чи винен він в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності. Крім того, про винесення даної постанови його не повідомлено належним чином і докази такого повідомлення відсутні, чим позбавлено можливості ознайомитися з матеріалами справи, надати пояснення, докази. Також звертає увагу, що відмова від проходження огляду ВЛК не утворює складу адміністративного правопорушення. Тому позивач просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився. В позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутності ( а.с. 1-2 ).

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився. Представник цього відповідача Ю. Фербей 18.10.2024 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію » громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Відповідно до Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, останні зобов`язані проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) ТЦК та СП. 26.08.2024 року позивач був направлений на медичний огляд для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я, однак, відмовився від проходження такого огляду. При цьому, його під особистий підпис було ознайомлено з правовими наслідками порушення законодавства про мобілізацію в особливий період. Відносно позивача складено протокол №555 РТЦК від 26.08.2024 року за відмову від проходження огляду, копію якого він отримав, проте, від надання пояснень та його підписання він відмовився. Також його в присутності двох свідків повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 27.08.2024 року о 09:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, на розгляд справи він не з`явився та було встановлено, що останній відмовився пройти медичний огляд на визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації ВЛК, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, про що складена відповідна постанова №873/24, яка направлена йому засобами поштового зв`язку, отримання якої він не заперечує. Факт відмови позивача від проходження огляду підтверджується актом відмови від проходження військово-лікарської комісії від 26.08.2024 року, тому представник відповідача просить в задоволені позовних вимог відмовити.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.08.2024 року на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 складено направлення № 292 на проходження медичного огляду для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я під час мобілізації, в особливий період ( а.с. 31 ).

ОСОБА_1 під особистий підпис було доведено вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від призову на війську службу під час мобілізації, на особливий період, у тому числі за порушення законодавства про оборонну, мобілізаційну підготовку та мобілізацію ( а.с. 33 ).

Як вбачається з матеріалів справи, 26.08.2024 року у присутності свідків складений акт про відмову від проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( а.с. 32 ).

Судом також встановлено, що 26.08.2024 року заступником начальника начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, в якому вказано, що 26.08.2024 року о 09:00 год. ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації військо-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив абз. 3 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію , п. 4 Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року; правопорушення вчинене в особливий період ( воєнний час). В протоколі вказано час та місце розгляду справи ( 27.08.2024 року о 09:00 год. ). В графі Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено, що « від пояснень відмовляюся згідно ст. 63 Конституції України. Про дату та час винесення постанови попереджений при свідках в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Від підписання протоколу в присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився (а.с. 34-35).

27.08.2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , виніс постанову № 873/24, згідно з якою на останнього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, накладено штраф у сумі 17 000 грн. (а.с. 6). Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 26.08.2024 року о 09:00 год. ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації військо-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 ,чим порушив абз. 3 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію , п. 4 Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року (а.с. 6).

У відповідності до даних супровідного листа №7749 від 27.08.2024 року, копій конверта та трекінгу відстеження поштового відправлення, ІНФОРМАЦІЯ_7 направив на адресу ОСОБА_1 копію постанови №873/24 від 27.08.2024 року ( а.с. 5, 7, 8 ).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24.02.2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні постановлено ввести воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено.

Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Предметом оскарження у справі, що розглядається, є постанова ТЦК та СП про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період, і вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно зі ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України, шанування її державних символів - є обов`язком громадян України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII).

Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, відповідно до ч.10 ст.1 Закону №2232-XII, зобов`язані, серед іншого, проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з ч.5 ст.33 Закону №2232-XII військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, правила військового обліку визначені у Додатку №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрі України від 30.12.2022 № 1487.

Зокрема, пп.4 п.1 Додатку № 2 вказаних вище Правил закріплено, що призовники і військовозобов`язані повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Відповідно до п.1.1 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, що затверджений наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року № 402 (далі - Положення) медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Згідно з пунктом 3.1 глави ІІІ розділу ІІ Положення медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

Відповідно до правил ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови, оскільки остання містить логічний виклад обставин вчиненого правопорушення. Зокрема, у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено його суть, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КУпАП. Тому суд приходить до висновку, що працівник відповідача під час виявлення правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Слід зазначити, що не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що чинним законодавством не передбачена відповідальність за відмову від проходження медичного огляду ВЛК, оскільки згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії.

Аналізуючи вищенаведені норми, встановлено, що проходження медичного огляду є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, таке повинно здійснюватися у встановлений строк та безумовно.

Таким чином, позивач не виконав свого обов`язку передбаченого ч.1 ст.22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Його доводи про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення є безпідставними та спрямовані лише на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, винуватість в якому повністю доведена. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо проходження медичного огляду позивачем до часу звернення до суду із вказаним позовом ( 11.09.2024 року ), як і докази наявності у нього поважних причин для не проходження ВЛК.

Інші доводи позовної заяви суд не бере до уваги, як такі, що не спростовують факт допущення позивачем порушення вимог вищевказаних нормативних актів, що передбачає адміністративну відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

При такому вирішенні позову судові витрати по справі, понесені позивачем, слід покласти на його рахунок.

Згідно з ч. 6 ст.157 КАС України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.09.2024 року, якою заборонено ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії по зверненню до примусового виконання до органів Державної виконавчої служби постанову №873/24 від 27.08.2024 року за справою про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., до набрання сили судовим рішенням у справі №346/4957/24, - продовжують діяти до набрання законної сили судовим рішенням.

На підставі вищевикладеного та, керуючись Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 12, 19-20, 77, 139, 157, ч. 4 ст.229, ст.ст. 244-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення № 873/24 від 27.08.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, - в зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.09.2024 року, якою заборонено ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії по зверненню до примусового виконання до органів Державної виконавчої служби постанову №873/24 від 27.08.2024 року за справою про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., до набрання сили судовим рішенням у справі №346/4957/24, - продовжують діяти до набрання законної сили судовим рішенням.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , уродженець м. Коломия Івано-Франківської області, житель АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ ВП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 20 січня 2025 року.

Суддя: Яремин М. П.