Справа № 308/20442/24
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 січня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції в Закапатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії EНА №3522744 від 21.11.2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" 22.12.2024 року звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції в Закапатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії EНА №3522744 від 21.11.2024 року.

Встановивши невідповідність позовної заяви вимогам ст. 160, 161 КАС України, 27.12.2024 року суддею постановлено ухвалу про залишення позову без руху з зазначенням недоліків, які слід усунути із зазначенням способу їх усунення, з наданням позивачу строку для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали, роз`яснені наслідки невиконання ухвали суду.

30.12.2024 року через систему «Електронний суд» на адресу суду від позивача надійшла заява «про виконання ухвали суду», яка передана судді 14.01.2025 року.

Також в ухвалі суду від 27.12.2024 року було акцентовано увагу на недотриманні позивачем строків звернення до суду.

Окрім того судом було наведені мотиви , щодо недотримання позивачем строків звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи предметом адміністративного спору є скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії EНА №3522744 від 21.11.2024 року (копія долучена до матеріалів справи).

Згідно вимог ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до приписів ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Слід зазначити, що даною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При визначенні початку вказаного строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення,дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

З матеріалів справи встановлено, що 21.11.2024 року відповідачем прийнято постанову серії EНА №3522744 від 21.11.2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Адміністративний позов про скасування цієї постанови позивач подав до суду 23.12.2024 року, тобто з пропуском строку звернення до суду. Доказів на підтвердження поважності причин пропуску строків звернення до адміністративного суду не надано, мотиви наведені в ухвалі суду від 27.12.2024 року.

На виконання вимог ухвали суду від 27.12.2024 року недоліки позовної заяви ОСОБА_1 не усунено.

В ухвалі суду від 27.12.2024 року у відповідності до приписів ст.169 КАС України зазначено спосіб усунення недоліків позовної заяви.

Так, згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Тобто, суд звертає увагу позивача на те, що строк звернення до суду починає свій перебіг саме з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, з наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, строки на звернення до суду не є абсолютними та можуть бути за певних обставин поновленими. При цьому процесуальний закон покладає на позивача, який пропустив строк звернення до суду з адміністративним позовом, обов`язок доведення наявності у нього поважних причин для його пропуску.

З тексту заяви «про виконання ухвали суду», судом встановлено, що позивач, як на підставу поновлення строку на звернення до суду з позовною заявою як належний і допустимий доказ поважності пропуску строку надав листки непрацездатності у період з 03.12.2024 - 06.12.2024 та у період з 07.12.2024-13.12.2024, а також зазначає і інші поважні підстави для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, а саме: перебування у відрядженні із 13 - по 17 грудня 2024 року та участь 17.12.2024 р. у Воловецькому районному суді по розгляду справи № 936/454/22 представляючи інтереси позивача ОСОБА_3 до Ужанського національного природного парку.

Оцінюючи поважність причини, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Вищий адміністративний суд України звертав увагу на те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій (Ухвала ВАС України від 22.02.2011р.).

Окрім того, аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 12.09.2018 по справі № 826/8851/17|К/9901/57234/18, згідно якої поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із відповідною заявою та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

При оцінці доводів, врахована позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 12.09.2018 по справі № 826/8851/17|К/9901/57234/18, згідно якої поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із відповідною заявою та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Окрім того, при оцінці доводів, врахована позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 31 серпня 2023 року по справі № 340/6025/22, згідно якої :

« Суд зазначає, що відповідно до офіційного визначення амбулаторне лікування - організація медичної допомоги в медичному закладі хворим, що приходять у медичний заклад.

27. Амбулаторне лікування - лікування, проведене на дому або при відвідуванні самими хворими лікувального закладу (на відміну від стаціонарного лікування, здійснюваного з поміщенням пацієнта в лікарню).

28. Виписка із медичної карти амбулаторного хворого носить інформаційний характер щодо діагнозу основного захворювання, супутніх захворювань, короткий анамнез, діагностичні дослідження, перебіг хвороби, проведене лікування, лікувальні і трудові рекомендації та не засвідчує тимчасову непрацездатність особи

29. При цьому, як зазначає сам представник позивач, останній не перебував на стаціонарному лікуванні, тобто не знаходився у стані, який дійсно не дозволяв йому звернутися до суду з позовом у встановлені процесуальним законом строки.

30. Таким чином вказані доводи не є об`єктивними перешкодами чи труднощами пропуску строку звернення до суду, оскільки амбулаторне лікування, або знаходження на лікарняному не перешкоджало позивачу звернутися до суду в установлений законом строк.

31. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.06.2019, Верховного Суду у постановах від 17.07.2019 у справі № 815/1175/17, від 20.02.2020 у справі №560/3070/19, від 26.03.2020 у справі № 805/2688/18-а, від 27.08.2021 у справі № 520/17941/2020 щодо критеріїв оцінки поважності пропуску звернення до суду у зв`язку із перебуванням особи на амбулаторному лікуванні.»

Аналогічена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 25 травня 2023 року у справі № 640/16276/21.

Зважаючи на викладене вище, повертаючись до оцінки доводів позивача у даній справі, суд вважає викладені у заяві доводи не є об`єктивними перешкодами чи труднощами пропуску строку звернення до суду, оскільки амбулаторне лікування, або знаходження на лікарняному,перебування у відрядженні із 13 - по 17 грудня 2024 року та участь 17.12.2024 р. у Воловецькому районному суді по розгляду справи № 936/454/22 представляючи інтереси позивача ОСОБА_3 до Ужанського національного природного парку не перешкоджало позивачу звернутися до суду в установлений законом строк

При цьому, суд зазначає, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Додатково суд звертає увагу і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 03.05.2018р. справа №826/6380/17, адміністративне провадження № К/9901/28580/18.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Натомість, позивачем не надано до заяви «про виконання ухвали суду», жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду протягом встановленого строку. Помилкове тлумачення законодавства не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду та не можуть визнаватися обставинами, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій.

Cудом надана оцінка доводам позивача викладених в заяві про поновлення строку звернення до суду,в обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Зважаючи на наведене вище, вказані позивачем причини пропуску звернення до суду, які ніякими доказами не підтверджені, не є поважними в розумінні наведених вище вимог процесуального закону.

Також слід зазначити, що 30.12.2024 року від позивача надійшла заява «про виконання ухвали суду».

На виконання вимог ухвали від 27.12.2024 р. позивачем не подано до суду позовну заяву в новій редакції з усуненими недоліками та з дотриманням вимог ст. ст. 160,161 КАС України, та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості учасників справи, які повинні бути належним чином завірені, та вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду з даним позовом і надати суду докази на підтвердження пропуску строку для звернення з позовом з поважних причин, тобто позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 27.12.2024 року у спосіб визначений судом.

Заява позивача ОСОБА_1 «про виконання ухвали суду», яка надійшла до суду 30.12.2024 року не є предметом судового розгляду при вирішенні справ, тому не може бути судом взята до уваги, як належна.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обгрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.( ст. 160 КАС України)

Форма і зміст позовної заяви регламентовані ст.160-161 КАС України.

Вимогам ст. 160 КАС України повинна відповідати безпосередньо позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції в Закапатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії EНА №3522744 від 21.11.2024 року, саме копії якої надсилаються учасникам справи.

Відповідно до ч.2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи не визнання судом поважними підстави пропуску строку звернення позивача з даним позовом до адміністративного суду, позовна заява підлягає поверненню на підставі п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява також повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак позовна заява підлягає поверненню позивачу.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Також, вважаю за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 169, 241-243 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції в Закапатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії EНА №3522744 від 21.11.2024 року - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка звернулася із позовною заявою.

Копія позовної заяви залишається в суді.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца