Справа № 160/27713/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням її уточнення від 30.10.2024 р., просить:
- визнати бездіяльність відповідача протиправною щодо неповного нарахування та не виплати йому додаткової винагороди, яка встановлена постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100 000 грн. щомісячно, за період з 08.08.2023 р. по 22.08.2023 р., та з 12.09.2023 р. по 03.10.2023 р. під час перебування на стаціонарному лікуванні, в сумі 21 333,11 грн. щомісячно, яке встановлено постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 за період з жовтня 2023 р. по січень 2024 р. (включно);
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду, яка встановлена постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 грн. щомісячно, за період з 08.08.2023 р. по 22.08.2023 р., та з 12.09.2023 р. по 03.10.2023 р. під час перебування на стаціонарному лікуванні в сумі 121 397,85 грн.;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення у розмірі 21 333,11 грн. щомісячно, яке встановлено постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з жовтня 2023 р. по січень 2024 р. (включно) у розмірі 70 433,4 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року прийнято уточнену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, після усунення позивачем недоліків своєї позовної заяви на виконання ухвали суду від 21.10.2024 року.
На виконання вимог ухвали суду, 09.12.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому щодо твердження позивача про зменшення йому посадового окладу з жовтня 2023 р. зазначено, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 по стройовій частині від 13.03.2023 р. №149, він вибув з району виконання завдання із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на лікування до районної лікарні, с.Новодмитрівка Донецької області. Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 по стройовій частині від 14.03.2023 р. №152, позивач визнається таким, що отримав поранення під час виконання бойових завдань в районі проведення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Згідно із наказом командира ВЧ НОМЕР_1 по стройовій частині від 14.03.2023 р. №152, позивач був увільнений від займаних посад та зарахований в розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 , з утриманням у списках особового складу військової частини з 16.03.2023 р., як такий, що перебуває на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням. Таким чином, обчислення терміну перебування позивача у розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 починається з 16.03.2023 року, з моменту зарахування у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 до моменту припинення виплат грошового забезпечення за останньою займаною посадою у повному обсязі - 04.10.2023 р. Відповідач також вказав, що позивач перебував 202 доби у розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 . Однак, протягом вказаного періоду він тривалий час перебував на лікуванні та у відпустках за станом здоров`я, а саме: 20 діб лікування з 16.03.2023 р. по 04.04.2023 р. (накази №149 від 13.03.2023 р. та №224 від 07.04.2023 р.); 30 діб відпустка за станом здоров`я з 08.04.2023 р. по 07.05.2023 р.(накази №224 від 07.04.2023 р. та №317 від 08.05.2023 р.); 30 діб відпустка за станом здоров`я з 17.05.2023 р. по 15.06.2023 р. (накази №341 від 16.05.2023 р. та №435 від 16.06.2023 р.); 27 діб відпустка за станом здоров`я з 08.07.2023 р. по 03.08.2023 р. (накази №499 від 07.07.2023 р. та №538 від 04.08.2023 р.); 15 діб лікування з 08.08.2023 р. по 22.08.2023 р. (накази №592 від 07.08.2023 р. та №637 від 22.08.2023 р.); 22 доби лікування з 12.09.2023 р. по 03.10.2023 р. (накази №697 від 11.09.2023 р. та №776 від 04.10.2023 р.). Відтак, позивач перебував у лікувальних закладах та відпустках за станом здоров`я 144 доби, з розрахунку 202 доби перебування в розпорядженні - 144 доби перебування на лікуванні = 58 діб, які враховуються до терміну перебування в розпорядженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, враховуючи позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що солдат ОСОБА_1 з 29.05.2021 року проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 , що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_4 від 18.03.2021 року.
Внаслідок зазначеного поранення позивач, зокрема проходив стаціонарне лікування в період з 08.08.2023 року по 22.08.2023 року, що підтверджується копією виписки із медичної карти хворого №2380 від 22.08.2023 року КП «ДОРСРЦ «Солоний лиман» ДОР».
09.09.2024 року представником позивача було направлено адвокатський запит від №1/09 стосовно надання інформації щодо здійснення нарахування та строків виплати грошового забезпечення у розмірі 21 333,11 грн. щомісячно яке встановлено постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з жовтня 2023 р. по січень 2024 р. (включно) з урахуванням раніше виплачених сум у розмірі 70 433,4 грн. та щодо здійснення нарахування та строків виплати додаткової винагороди, яка встановлена постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 в розмірі 100 000 грн. за період з 08.08.2023 р. по 22.08.2023 р., з 12.09.2023 р. по 03.10.2023 р. під час перебування на стаціонарному лікуванні.
Листом від 12.09.2024 року № 6920/ФЕС відповідач повідомив, що всі належні виплати ОСОБА_1 з серпня 2023 року по січень 2024 року згідно із наказом командира ВЧ НОМЕР_3 були нараховані та зараховані на картковий рахунок в повному обсязі. Змін до наказу командира ВЧ про виплату грошового забезпечення, додаткової грошової винагороди з серпня 2023 року по січень 2024 року не було. Всі виплати здійснюються відповідно до наказів командира ВЧ, які формуються на підставі рапортів командирів підрозділів. Про всі чинні нормативно-правові документи, порядок здійснення виплат та встановлені категорії військовослужбовців, які мають право на отримання додаткової винагороди під час дії воєнного стану згідно із постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 доведено до командирів підрозділу та їх заступників.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (частина перша статті 9 Закону №2011-ХІІ).
Частиною другою та третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ обумовлено, що посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
За змістом абзацу 1 частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, воєнний стан в країні неодноразово продовжувався.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова №168).
Згідно із абз.4, 5 п.1 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 (в редакції від 19.07.2022 року) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно із абз.5, 6 п.1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року (в редакції від 21.01.2023 року) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
За змістом пункту 3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, Міністром оборони України телеграмою від 25.03.2022 р. №248/1298 доведено до відома Першому заступнику, заступникам Міністра оборони України, Державному секретарю Міністерства оборони України, Головнокомандувачу Збройних Сил України, начальнику Генерального штабу Збройних Сил України, командиру військової частини НОМЕР_5 , голові Державної спеціальної служби транспорту, командувачам видів (родів військ, сил) Збройних Сил України/керівникам структурних-підрозділів апарату Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, командирам (начальникам) військових частин, установ, вимогу про те, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн. здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам військових частин (пункт 5). У період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмір 100 000 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (пункт 8).
23.06.2022 р. з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 р. №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022 р.
За змістом пункту 7 Окремого доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.
У Довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн. за час цієї відпустки.
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 р. №44 внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, та доповнено Порядок №260 новим розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».
Так, відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення), - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Пунктом 12 Розділу XXXIV Порядку №260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.
З системного аналізу наведених норм права вбачається, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
З аналізу норм постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому, суд зауважує, що постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується у розмірі 100 000 гривень винагорода.
В даному випадку, позивач зокрема не погоджується з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування належної додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні з 08.08.2023 р. по 22.08.2023 р., та з 12.09.2023 р. по 03.10.2023 р.
Так, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №2380 позивач з 08.08.2023 року по 22.08.2023 року знаходився на стаціонарному лікуванні в КП «ДОСРЦ Солоний лиман» ДОР». Заключний діагноз: Контрактура суглоба, гомілка Консолідуючий вогнепальний перелом (від 13.03.2023 року) виростку правової стегнової кістки, правового надколінка.
Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №2710 позивач з 12.09.2023 року по 03.10.2023 року знаходився на стаціонарному лікуванні в КП «ДОСРЦ Солоний лиман» ДОР». Заключний діагноз: Контрактура суглоба, гомілка стан після вогнепального осколкового проникнення 13.03.2023 р. з вогнепальним переломом правового надколіника, внутрішнього виростка правової стегнової кістки, СПО.
Крім того, довідкою військово-лікарської комісії від 04.04.2023 р. №294, від 15.05.2023 р. №3450, від 03.07.2023 р. № 4488 встановлено, що травма ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.
Довідкою військово-лікарської комісії від 08.09.2023 р. №5634 встановлено, що травма ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Потребує реабілітаційного лікування в умовах ДУ ДОСРЦ «Солоний Лиман», терміном на 21 (двадцять один) календарних днів з подальшим переоглядом у ВЧ НОМЕР_6 .
Довідкою військово-лікарської комісії від 24.11.2023 р. №6688 встановлено, що травма ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Обмежено придатний до військової служби. Обмежено придатний до військової служби. Непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах (за винятком підрозділів забезпечення). Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК та СП, установах, організаціях, навчальних закладах.
Відповідачем за спірний період нараховано і виплачено позивачу грошове забезпечення:
Отже, суд зазначає, що позивач в період з 08.08.2023 року по 22.08.2023 року, з 12.09.2023 року по 03.10.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується матеріалами справи.
Зважаючи, що отримане позивачем поранення 13.03.2023 року пов`язане із проходженням військової служби та захистом Батьківщини, а також підтверджено його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, позивач має право на отримання збільшеної до 100 000 гривень винагороди, яка встановлена постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168, починаючи з 08.08.2023 р. по 22.08.2023 р., та з 12.09.2023 р. по 30.09.2023 р.
В свою чергу доказів нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за період з 08.08.2023 р. по 22.08.2023 р., та з 12.09.2023 р. по 30.09.2023 р. суду не надано. Отже судом вбачається протиправна бездіяльність щодо нарахування та виплати позивачу відповідної винагороди за вказаний період.
При цьому, судом встановлено, що відповідачем при нарахуванні додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за жовтень 2023 року нараховано таку винагороду за 3 дні перебування позивача на стаціонарному лікуванні у розмірі 9 532,26 грн., що узгоджується з наданими відповідачем витягом з додатку 9 до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 30.01.2024 року №461, яким внесено зміни до наказу про виплату грошового забезпечення позивачу за жовтень 2023 року та підтверджується розрахунковим листом ВЧ НОМЕР_1 , а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Таким чином, судом встановлена протиправна бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу в повному обсязі збільшеної додаткової винагороди, яка встановлена постановою КМУ від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 08.08.2023 р. по 22.08.2023 р., та з 12.09.2023 р. по 30.09.2023 р.
З огляду на встановлену судом протиправну бездіяльність відповідача, позовна вимога щодо зобов`язання останнього вчинити дії щодо нарахування та виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 08.08.2023 р. по 22.08.2023 р., та з 12.09.2023 р. по 30.09.2023 р. в розмірі 100 000 грн. щомісячно, підлягає задоволенню.
Стосовно позовних вимог в частині нарахування та виплатити позивачу додаткової винагороди в сумі 121 397,85 грн., суд зазначає, що предметом спору у справі є питання правомірності не нарахування додаткової винагороди, передбаченою постановою №168, а тому розрахунок суми судом не з`ясовується, тому що не є спірним.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення у розмірі 21 333,11 грн. щомісячно, встановлено постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з жовтня 2023 р. по січень 2024 р. включно у розмірі 70 433,4 грн., суд вказує на таке.
Згідно із наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.03.2023 р. №158 відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв?язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення) нижчепойменованих осіб солдатського та сержантського складу, які виведені в розпорядження наказом командира НОМЕР_7 окремої механізованої бригади від 16.03.2023 року №75-рс, увільнено від займаних посад та зараховано в розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 , утримуючи у списках особового складу військової частини, з 16.03.2023 року: солдата ОСОБА_1 , стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роги НОМЕР_2 механізованого батальйону, у зв?язку з лікуванням.
Пунктом 1 Розділу 28 Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.
Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.
Пунктом 5 цього Розділу Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.
Пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану" №3161-IX від 28.06.2023 року, установлено, що в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX:
- військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення, а також військовослужбовцям, які захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон), безвісно відсутні, інтерновані в нейтральні держави або є заручниками, щомісячно виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;
Крім того, відповідно до пункту 2 Розділу 39 Порядку №260, військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні).
Як передбачено постановою №168, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Аналіз наведених норм свідчить, що військовослужбовцю під час перебування у розпорядженні командира протягом 2-х місяців сплачується грошове забезпечення у розмірі за останньою займаною посадою, а потім - оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та, в разі визнання військовослужбовця непридатним до військової служби, або обмежено придатним - додаткова винагорода у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні).
При цьому, період лікування та відпусток за станом здоров`я, у зв`язку із отриманням тяжкого поранення оплачується також і з урахуванням додаткової грошової винагороди виходячи із розрахунку 100000 на місяць.
При цьому, згідно із пунктів 1.7 1.9 І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 р. № 260, розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний місяць, а за декілька днів, визначається виходячи з кількості календарних днів у цьому місяці.
Грошове забезпечення, виплачене за правилами і нормами, які діяли на момент виплати, поверненню не підлягає, якщо право на нього повністю або частково військовослужбовцем надалі втрачене окрім випадку, передбаченого пунктом 28.4 цієї Інструкції.
Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.
Військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно.
Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення в кошторисі Міністерства оборони України, за рішенням Міністра оборони України грошове забезпечення за грудень може бути виплачене в грудні.
Отже, обчислення терміну перебування позивача у розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 починається з 16.03.2023 року, з моменту зарахування у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 та перебував останній 202 доби у розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 (до 04.10.2023 року).
Однак, протягом вказаного періоду позивач тривалий час перебував на лікуванні та у відпустках за станом здоров`я, а саме: 20 діб лікування з 16.03.2023 р. по 04.04.2023 р. (накази №149 від 13.03.2023 р. та №224 від 07.04.2023 р.); 30 діб відпустка за станом здоров`я з 08.04.2023 р. по 07.05.2023 р. (накази №224 від 07.04.2023 р. та №317 від 08.05.2023 р.); 30 діб відпустка за станом здоров`я з 17.05.2023 р. по 15.06.2023 р. (накази №341 від 16.05.2023 р. та №435 від 16.06.2023 р.); 27 діб відпустка за станом здоров`я з 08.07.2023 р. по 03.08.2023 р. (накази №499 від 07.07.2023 р. та №538 від 04.08.2023 р.); 15 діб лікування з 08.08.2023 р. по 22.08.2023 р. (накази №592 від 07.08.2023 р. та №637 від 22.08.2023 р.); 22 доби лікування з 12.09.2023 р. по 03.10.2023 р. (накази №697 від 11.09.2023 р. та №776 від 04.10.2023 р.).
Відтак, позивач перебував у лікувальних закладах та відпустках за станом здоров`я 144 доби, з розрахунку 202 доби перебування в розпорядженні - 144 доби перебування на лікуванні, що складає 58 діб, які враховуються до терміну перебування в розпорядженні.
Тому, за перші 2 місяці перебування позивача у розташуванні командира (березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень) позивачу належало до виплати грошове забезпечення за останньою займаною посадою.
Тож, відповідачем дотримано норми законодавства при виплаті позивачу грошового забезпечення за перші 2 місяці перебування його у розпорядженні командира, відповідної бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 суд не вбачає.
В подальшому, після перебування двох місяців у розпорядженні командира, починаючи з жовтня 2023 року, позивачу повинен виплачуватись посадовий оклад, оклад за військове звання. Відповідно до картки особового рахунку за жовтень 2023 року посадовий оклад нараховано у розмірі 2 820 грн., оклад за військове звання 530 грн; за листопад 2023 року посадовий оклад нараховано у розмірі 272,90 грн., оклад за військове звання 530 грн.
При цьому, винагорода у розмірі 20 100 грн. із розрахунку на місяць, яка передбачена пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану" №3161-IX від 28.06.2023 року та пунктом 2 Розділу 39 Порядку №260, виплачується військовослужбовцям після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні та які визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
В матеріалах справи наявні відомості щодо визнання позивача обмежено придатним до військової служби з 25.11.2023 року на підставі довідки ВЛК від 24.11.2023 року №6688, тому відповідач виплачував ОСОБА_1 винагороду виходячи з розрахунку 20 100 грн. на місяць протягом листопада 2023 року (7 днів) грудня 2023 року (31 день).
За січень 2024 року позивачеві не здійснювалося нарахування додаткової винагороди в розмірі 20 100 грн. на підставі пункту 15 розділу XXXIV Порядку №260, яким встановлюється, що до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, зазначені у пункті 2 цього розділу, які: самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували), - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника). Оскільки, відповідно до витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.01.2024 р. №46 наказано вважати таким, що вибув з пункту постійної дислокації: солдата ОСОБА_1 , колишнього стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, вважати таким, що 14.01.2024 року самовільно залишив військову частину в пункті постійної дислокації.
Виходячи із встановлених у справі обставин, за період з жовтня 2023 року по січень 2024 року (включно) відповідачем дотримано норми законодавства при виплаті позивачу грошового забезпечення, а тому у задоволенні решти позовної заяви слід відмовити.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить із наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судом встановлено, що 05.02.2024 року з метою отримання професійної правничої допомоги позивачем укладено з Адвокатським бюро «Юридичний радник О.Терещенко» договір про надання правничої допомоги №02/02-20.
Згідно із пп.1.1 вказаного договору предметом договору є за завданням клієнта надавати клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надання послуг та фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання цього договору.
Відповідно до пункту 3 вищезазначеного договору гонорар форма винагороди адвоката за надання послуг, передбачених цим договором.
Сума винагороди розраховується шляхом множення кількості затрачених за окремим замовленням годин на відповідний тариф. Розмір гонорару не залежить від досягнення або недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт. Порядок оплати гонорару - 100% передоплата. У разі дострокового розірвання цього договору з ініціативи клієнта адвокат не повертає раніше отриманий від клієнта гонорар та компенсовані (відшкодовані) витрати, пов?язані з виконанням цього договору.
За результатами надання правових послуг сторонами 31.03.2024 року підписано акт наданих послуг, за яким загальна сума, що підлягає оплаті за надані послуги складає 1 200 грн., яка складається з наступних послуг: послуги з підготовки адвокатського запиту до ВЧ НОМЕР_1 (1,2 год.) 1 200 грн.
За результатами надання правових послуг сторонами 09.09.2024 року підписано акт наданих послуг, за яким загальна сума, що підлягає оплаті за надані послуги складає 22 800 грн., яка складається з наступних послуг:
- послуги з підготовки адвокатського запиту до ВЧ НОМЕР_1 (2 год.) 2 000 грн.;
- підготовка листа в МОУ щодо бездіяльності розгляду адвокатського запиту до ВЧ НОМЕР_1 від 26.02.2024 р. (1,5 год.) 1 500 грн.;
- підготовка листа в ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо бездіяльності розгляду адвокатського запиту до ВЧ НОМЕР_1 від 26.02.2024 р. (1,5 год.) 1 500 грн.;
- підготовка рапорту про перерахунок додаткової щомісячної грошової допомоги у зв`язку з отриманням поранення тяжкого ступеня та стаціонарного лікування підчас захисту Батьківщини (1,80 год.) 1 800 грн.;
- підготовка позовної заяви про нарахування невиплаченої суми грошової винагороди до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (16 год.) 16 000 грн.
На підтвердження сплати коштів до матеріалів справи долучено платіжні інструкції № 2PL057983 на суму 24 000 грн.
Так, норми статті 134 КАС України регулюють питання, пов`язані з витратами сторін на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 05.06.2018 р. у справі № 904/8308/17, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 р. у справі №826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Аналіз наведених вище норм статті 134 КАС України в їх сукупності дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно із умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.
Дослідивши матеріали справи, а також додані до позовної заяви документи, проаналізувавши обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для спору, суд прийшов висновку, що розмір цих витрат не є співмірним із складністю справи і наданими адвокатом послугами, оскільки цей спір не потребує значного витрачання часу для підготовки правової позиції, складання відповідних процесуальних документів та інших заяв по суті справи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вказані витрати у розмірі 24 000 грн., не є співмірними зі складністю справи та наданих адвокатом обсягом робіт (наданих послуг).
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що сплачені позивачем витрати на правову допомогу підлягають поверненню лише в розмірі 4 000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Крім того, суд враховує й той факт, що позов був задоволений частково.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
В силу п.12 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, внесений ним судовий збір у розмірі 2 158,31 грн. підлягає поверненню за його клопотанням.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 не в повному обсязі збільшеної додаткової винагороди, яка встановлена постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», починаючи з 08.08.2023 р. по 22.08.2023 р., та з 12.09.2023 р. по 30.09.2023 р.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову винагороду, яка встановлена постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», починаючи з 08.08.2023 р. по 22.08.2023 р., та з 12.09.2023 р. по 30.09.2023 р. в розмірі 100 000 грн. щомісячно, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовної заяви відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_9 ) судові витрати по справі у розмірі 4 000 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма