Справа № 400/4529/24
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 р. № 400/4529/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаФінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням збільшення розміру однієї складової для обчислення такої допомоги, а саме виплаченої суми індексації грошового забезпечення на виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 по справі №400/4861/20;

- зобов`язання Головного управління Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, з урахуванням збільшення розміру однієї складової для обчислення такої допомоги, а саме виплаченої суми індексації грошового забезпечення на виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 по справі №400/4861/20, з урахуванням Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 по справі 400/3684/19 та раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при звільненні з військової служби позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 за 30 календарних років. Разом з тим, до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислена одноразова грошова допомога при звільненні не включена індексація грошового забезпечення з 10.01.2016 року по 10.06.2016 року. Вказав, що індексація має систематичний (щомісячний) характер, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, що і стало підставою звернення позивача до суду.

Ухвалою від 17.05.2024 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/4529/24 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відповідності до ст. 262 КАС України.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: - винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); -допомоги. Отже, індексація грошового забезпечення є окремим видом виплат, та в свою чергу не є складовою грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових виплат грошового забезпечення, адже виключно грошове забезпечення підлягає індексації. Тому відсутні правові підстави включення індексації грошового забезпечення в розрахунок одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.01.2016 року по 10.06.2016 року.

10.06.2016 року позивача, звільненого з військової служби за станом здоров`я, наказом начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) № 100, виключено із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При звільненні з військової служби позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 за 30 календарних років у сумі 145 096,50 грн, що не заперечується відповідачем.

Разом з тим, вважаючи, що індексація грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 року обчислена з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернувся до суду із позовом.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 року у справі №400/4861/20, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії Генерального штабу Збройних Сил України в особі Фінансового управління щодо застосування січня 2016 року як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяцю) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 10.01.2016 року по 10.06.2016 року та зобов`язатино Генеральний штаб Збройних Сил України в особі Фінансового управління нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 10.01.2016 року по 10.06.2016 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку - індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. У решті позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення, відповідачем перераховано на рахунок позивача індексацію грошового забезпечення у належному розмірі, що не заперечується учасниками справи.

У той же час, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби із врахуванням виплаченої індексації грошового забезпечення.

Однак, як стверджує позивач відповіді на указану заяву відповідачем не надано.

Уважаючи таку бкздіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 року (далі - Закон № 2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше

У відповідності до ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Право на одноразову допомогу при звільненні, позивач набув, що не заперечується відповідачем.

Спірним питанням є включення до складу грошового забезпечення військовослужбовців, яке повинно включатися при обрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні індексації грошового забезпечення.

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, яка спрямована на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі № 240/10130/19, який суд враховує в силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, що забезпечує дотримання прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Відтак, індексація відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця та має включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 77, 78, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168, ідентифікаційний код 22990368) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 року у справі №400/4861/20.

3. Зобов`язати Головногое управління Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, з урахуванням виплаченої суми індексації грошового забезпечення на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 року у справі №400/4861/20, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко