Справа № 480/249/25
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
20 січня 2025 року Справа № 480/249/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевченко І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 в якій просить:
1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення службового розслідування за фактом отримання травми 28.05.2022 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
2) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у частині не складання та невидачі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), оформленої згідно з додатком № 5 до наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України",
3) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування за фактом отримання травми 28.05.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.05.2022 року, оформлену згідно з додатком -V 5 до наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України".
Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Так, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Втім, всупереч вказаній нормі, представник позивача не вказав дійсний РНОКПП позивача.
Крім того, відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст. 122 КАС України).
Згідно із ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем оскаржується бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення службового розслідування за фактом отримання позивачем 28.05.2022 травми та не складання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), оформленої згідно з додатком № 5 до наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, тобто правовідносини, пов`язані із проходженням публічної служби.
Таким чином, позивач з цим позовом мав звернутися до суду протягом місяця з дня, коли дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Травму позивач отримав 28.05.2022, при цьому з позовом позивач звернувся лише 10.01.2025, тобто більше ніж через два роки після цієї події.
У позові представник позивача заявила клопотання про поновлення строку звернення до суду, вмотивоване проходженням позивачем військової служби в умовах воєнного стану, а також тим, що позивач намагався вжити всіх можливих заходів для ініціювання проведення службового розслідування в досудовому порядку, подаючи рапорти, доповіді до відповідача. Окрім цього було скеровано скарги до Міністерства Оборони України, Генерального штабу України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військовій служби правопорядку у Збройних Сил України. Однак на момент подачі позову позивач не отримав жодної відповіді, тому вважає, що строк звернення не є пропущеним.
Поряд з цим, суд наголошує, що питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Крім того, поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Отже, законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.
Також порівняльний аналіз словоформ дізналася і повинна була дізнатися дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
З огляду на зміст позовних вимог, за фактом отриманої 28.05.2022 позивачем травми та при проходженні лікування після якої, позивачу в епікризі стаціонарного хворого за період лікування з 30.05.2022 по 04.06.2022 №5258 вказувалось про наявність акубаротравми, отриманої під час виконання бойового завдання.
Тобто позивач, отримавши відповідні медичні документи про підтвердження отримання акубаротравми під час виконання бойового завдання, мав можливість з`ясувати питання щодо проведення службового розслідування з цього факту та видачі довідки про обставини травми.
Представник позивача вказує, що позивач неодноразово звертався до свого командира батальйону з цього питання. Однак, суд зауважує, що будь-яких доказів на підтвердження обставин звернення позивача до командира батальйону з цього питання впродовж, зокрема, з червня до січня 2022р. до позову не надано. Відтак, ці доводи суд не бере до уваги в обґрунтування причин пропуску строку на звернення з цим позовом до суду.
При цьому з наданих доказів вбачається, що лише 17.01.2023 позивач вперше звернуся з усним зверненням до відповідача, на яке йому було надано відповідь від 15.02.2023 про необхідність звернення з цього питання до безпосереднього керівництва.
06.03.2023 позивач звернувся повторно до відповідача, проте вже з рапортом, в якому просив надати йому результати службового розслідування, проведеного за фактом отриманого поранення 28.05.2022 та довідку про обставини поранення. За результатом розгляду рапорту відповідач надав відповідь листом від 22.03.2023, в якому повідомив, що рапорт залишено без розгляду та роз`яснено порядок подання такого рапорту до безпосереднього керівництва. Поряд з цим і після отримання цієї відповіді позивачем не було вжито заходів щодо звернення з позовом до суду в межах розумного строку.
Щодо посилань представника позивача в обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду на проходженням позивачем військової служби в умовах воєнного стану, суд зазначає наступне.
Дійсно, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та Указом Президента України №4024-ІХ від 29.10.2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб. Тобто, введений воєнний стан триває станом і на сьогодні.
Суд погоджується, що введення воєнного стану, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому.
Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 вказує, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Поряд з цим, у цій же постанові Верховний Суд наголосив на тому, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.
Між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок та поновлення строку на подання позовної заяви до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку, щодо того, яким саме чином запроваджені обмеження перешкоджали своєчасно звернутися з позовом до суду.
Натомість представник позивача не обґрунтовує яким чином несення позивачем військової служби в умовах воєнного стану в Україні вплинуло на пропуск строку на подання позову саме у цій справі (як то участь у бойових діях або забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, тривала хвороба (перебування на стаціонарному лікуванні), тощо).
Відтак, такі доводи представника позивача суд оцінює критично та не приймає їх до уваги, а тому такі підстави не можуть бути розцінені поважними.
У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч.1 ст. 123 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Згідно ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст. ст. 132, 133, 160, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.
Недоліки позовної заяви можуть бути усунені позивачем протягом 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом подання до суду
1) заяви із зазначенням у ній вірного РНОКПП позивача,
2) заяву про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням в ній інших підстав для поновлення строку з наданням доказів на підтвердження обставин, вказаних у такій заяві.
У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута позивачу.
Копію даної ухвали направити особі, що звернулась з позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Шевченко