Справа № 337/6808/24
Суддя: Калугіна Г. Б.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Калугіної Г.Б.,

за участі секретаря Волошина Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Романюк А.Ф. звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 з вищевказаною заявою.

26.12.2024 ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя вищевказану заяву було залишено без руху і надано позивачу ОСОБА_1 термін на усунення недоліків.

30.12.2024 до Хортицького районного суду надійшла заява про усунення недоліків.

08.01.2024 ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя відкрито спрощене позовне провадження з викликом осіб. Крім того цією ж ухвалою було витребувано в ІНФОРМАЦІЯ_2 : завірену належним чином копію справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та в Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції: належним чином завірені матеріали адміністративного затримання та відео з місця події за участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак на дату розгляду справи витребовувані судом докази до суду не надійшли.

Позов обґрунтований тим, що 30 вересня 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 169-24п, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КупАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.09.2024 № 169-24п, 12.09.2024 року ОСОБА_1 , згідно з Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», та ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» був викликаний на 8 год. 00 хв. 14.09.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 (за адресою: АДРЕСА_2 ). Повістку отримав особисто під підпис 12.09.2024 року. По факту отримання повістки та неявки 14.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно протоколу № 169/24 від 25.09.2024 року ОСОБА_1 пояснив, що не з`явився за викликом 14.09.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 тому, що був з дітьми в лікарні. Будь яких доказів причин своєї неявки 14.09.2024 року, передбачених законом не надав. Тобто своїми діями - умисною неявкою за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 порушив ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Будь яких доказів поважності причин, з яких ОСОБА_1 не зміг з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 за викликом, ним надано не було. Крім цього, враховуючи те, що з 17 березня 2014 року в Україні діє особливий період, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період».

18.12.2024 під час моніторингу сайту Автоматизованих систем виконавчих проваджень позивачу - ОСОБА_1 стало відомо, що у провадженні Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 76751135, відкрите 11.12.2024. Стягувачем є ІНФОРМАЦІЯ_4 , а боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на 18.12.2024 ОСОБА_1 не надходила постанова про відкриття провадження від 11.12.2024 та йому не відомо на якій підставі дане виконавче провадження відкрите. У зв`язку з чим, 18.12.2024 представником позивача адвокатом Романок А.Ф. направлено адвокатський запит на адресу Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) для отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2024 з ідентифікатором доступу. В цей же день, на електронну пошту адвоката надійшла відповідь за підписом начальника Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Віталія ГОРЛОВА за № 162976/29.25-41 та копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 76751135 від 11.12.2024 з ідентифікатором доступу. 18.12.2024 позивач за допомогою ідентифікатору доступу, що вказаний у постанові про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2024 ознайомився з текстом постанови № 169-24п від 30.09.2024.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Представником позивача подана заява про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача у судові засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, шляхом направлення повісток до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд», та на електронну адресу. Причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України через неявку у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 25.09.2024 командиром третього відділення другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 169/24 відносно ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

30 вересня 2024 року ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 винесено постанову № 169-24п, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 169-24п від 30.09.2024 ОСОБА_1 , згідно з Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», та ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» був викликаний на 8 год. 00 хв. 14.09.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 (за адресою: АДРЕСА_2 ).

З матеріалів справи вбачається, що повістку ОСОБА_1 отримав особисто під підпис 12.09.2024, однак підтверджуючих документів, на підтвердження повноважень на право вручати повістки на вказаній територіальній одиниці, позивачу, а також суду не було надано.

Згідно з пунктами 40, 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (надалі за текстом - Порядок), під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським. Матеріали фото- і відеофіксації в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 27 Порядку визначено, що під час мобілізації громадяни викликаються з метою: 1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Позивачем зазначено, а Віповідачем не спростовано, що згідно повістки від 12.09.2024 метою виклику було: «визначення призначення на особливий період», що не відповідає положенням п. 27 Порядку.

Керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено розпорядження щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП. Працівниками поліції було здійснено доставку Позивача за адресою: АДРЕСА_3 не до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що уможливило надання позивачем доказів про причини його неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що Віповідачем також не спростовано.

Позивач 14.09.2024 проходив обстеження в КНП «Запорізька обласна дитяча лікарня» ЗОР разом з дітьми, з приводу підозри на гострий апендицит, з 27.09.2024 по 04.10.2024 перебував на лікарняному на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписним епікризом з історії хвороби.

Отже, під час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності були порушені вимоги ст. 268 КУпАП України, а саме позивачу не надано для ознайомлення матеріали адміністративної справи, складеними відносно нього, не забезпечено право користуватися юридичною допомогою адвоката, також працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 не було враховано усне клопотання позивача про перенесення розгляду справи.

Відповідно до ст. 261 КУпАП України про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган. Органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Матеріали адміністративного затримання та відео з місця події за участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції надано не було, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 працівниками поліції не складався, що суперечить вимогам ст. 261 КУпАП України.

Відповідно до ст. 210-1КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1КпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин першої статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Статтею 235 КУпАП визначено, що адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Також відповідно до статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідачем не доведено в установленому порядку наявності в діях позивача обов`язку явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 30.09.2024, дотримання процедури оповіщення та складання протоколу про адміністративне правопорушення № 169/24 від 25.09.2024, постанови за справою про адміністративне правопорушення № 169-24п від 30.09.2024, а відтак відсутній склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 484,48 гривень.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 134 КАС України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Отже, відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: копію договору про надання правничої допомоги від 18.12.2024, укладеного між адвокатом Романок А.Ф., яка діє в інтересах ОСОБА_1 ; копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги б/н від 18.12.2024, в якій зазначена вартість юридичних послуг; копію товарного чеку від 24.12.2024 про оплату послуг за правничу допомогу на суму 10000,00 грн; акт виконаних робіт із зазначенням загальної вартості наданих послуг в розмірі 10000,00 грн; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1197989 від 18.12.2024; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Романок А.Ф.

Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок).

Керуючись ст.ст. 77, 205, 211, 217, 241, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 169-24п від 30.09.2024, винесену ІНФОРМАЦІЯ_4 , якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для ІНФОРМАЦІЯ_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , судовий збір у сумі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для ІНФОРМАЦІЯ_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення повного тексту рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 20.01.2025.

Суддя Г.Б. Калугіна