Справа № 522/2911/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 522/2911/24

Перша інстанція: суддя Шенцева О.П.,

повний текст судового рішення

складено 26.09.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Осіпова Ю.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2024 у справі №522/2911/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_2 про скасування постанови та закриття провадження у справі

У С Т А Н О В И В:

27.02.2024 ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою, у якій просила суд скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності водія транспортного засобу BMW 5200, номерний знак НОМЕР_1 , яка 15.02.2024 здійснила зупинку, стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» за адресою: м.Одеса, вул.Пастера,31.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що водійкою транспортного засобу - ОСОБА_2 жодних порушень Правил дорожнього руху не вчинено, а здійснено зупинку транспортного засобу у належному місці, де не було видно дорожніх знаків. Як зазначає позивач, дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» розташовано ребром до відносно водійки транспортного засобу, а не лицьовою стороно. На думку позивача, дія такого дорожнього знаку на водійку не розповсюджується.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву зазначаючи про виявлення інспектором з паркування порушення водійкою транспортного засобу BMW 5200, номерний знак НОМЕР_1 , вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». За таке порушення ч.1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2024 у справі №522/2911/24 позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив із того, що в спірних правовідносинах порушення водійкою транспортного засобу BMW 5200, номерний знак НОМЕР_1 , вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» є доведеним. При цьому, незначне відхилення дорожнього знаку від правильного розташування, не обмежувало водійці видимість інформації, яка на ньому міститься.

Не погодившись із вищеозначеним рішенням районного суду ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосуванням норм матеріального права, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач вказує, що дія дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» не може поширюватись на водійку транспортного засобу BMW 5200, номерний знак НОМЕР_1 , адже його розміщено з порушенням Правил дорожнього руху, державних стандартів та законодавчих приписів. Обов`язку виконувати вимоги такого дорожнього знаку у водійки не було. Крім того, скаржник звертає увагу на те, що наразі розміщення дорожнього знаку приведено у відповідність.

Скориставшись наданим, приписами чинного процесуального законодавства, правом Департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач повністю погоджується із висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні від 26.09.2024 у справі №522/2911/24 та уважає їх обґрунтованими. Натомість, на думку суб`єкта владних повноважень, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, з урахуванням наступного.

Зокрема, колегією суддів установлено, що 15.02.2024 інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Кузнєцовим Олегом Олександровичем виявлено порушення водієм транспортного засобу BMW 520D, д/н НОМЕР_1 , вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» п.33.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме: здійснено заборонену зупинку за адресою м. Одеса, вул. Пастера, 31.

Справу розглянуто та винесено повідомлення по справі про адміністративне правопорушення серії ОДУ 4185341 із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У подальшому, 27.02.2024 інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Кузнєцовим Олегом Олександровичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 1077327.

Не погодившись із притягненням до адміністративної відповідальності позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Здійснюючи перегляд даної справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України установлено Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, згідно із підпунктом «б» пункту 12.9 яких водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

У розділі 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, наведено перелік дорожніх знаків.

Пунктом 3 розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, передбачено заборонні знаки, до яких відповідно до підпунктів 3.34 віднесено такий заборонні знаки як "Зупинку заборонено". Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху установлено статтею 122 КУпАП (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно із частиною 1 якої перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наслідками дослідження наявних у матеріалах справи доказів, судом апеляційної інстанції установлено, що транспортний засіб BMW 5200, номерний знак НОМЕР_1 , зупинено в зоні дії заборонного дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Таке порушення підтверджено наявними у матеріалах справи фотознімками, схемою організації дорожнього руху по вул.Пастера.

З урахуванням наведеного, колегія суддів уважає правильним висновок суду першої інстанції стосовно того, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на їх безпідставність.

При цьому, апеляційний адміністративний суд відхиляє доводи скаржника про те, що дія дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» не поширюється на зупинений транспортний засіб BMW 5200, номерний знак НОМЕР_1 , адже наявні у матеріалах справи фотознімки та схема організації дорожнього руху по вул.Пастера свідчить про протилежне.

Суд апеляційної інстанції вказує, що проекція заборонного дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» надавала водійці транспортного засобу можливість переконатись, що його дія поширюється саме на ділянку проїжджої частини на якій здійснено зупинку транспортного засобу BMW 5200, номерний знак НОМЕР_1 .

Однак, ОСОБА_2 вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» проігноровано.

Крім того, колегія суддів враховує, що приведення дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» у відповідність підтверджує те, що його дія розповсюджується саме на проїжджу частину на якій здійснено зупинку транспортного засобу BMW 5200, номерний знак НОМЕР_1 .

Не є юридично спроможними також посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду, які викладено в постанові від 14.08.2019 у справі №199/8466/16, від 24.04.2019 у справі №127/12081/17, оскільки вони не є релевантними по відношенню до спірних правовідносин.

Так, в досліджуваній судом касаційної інстанції у справі №199/8466/16 ситуації було здійснено зупинку транспортного засобу на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушено вимоги п.17.1 та дорожнього знаку 5.11 Правил дорожнього руху.

У справі №127/12081/17 досліджувалось питання щодо руху дорогою з одностороннім рухом проти напрямку руху, що є порушенням дорожного знаку 5.5 та 5.7.1, пункту 8.4 Правил дорожнього руху.

Натомість, у даному ж випадку транспортний засіб зупинено безпосередньо в зоні дії заборонного дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Колегія суддів відмічає, що в справі №127/12081/17 судом касаційної інстанції скасовано судові рішення судів передніх інстанцій, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції для з`ясування обставин вказаних Верховним Судом.

Отже, установлені в межах даного апеляційного перегляду справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 293 КУпАП орган (посадова особа), розглядаючи скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилене.

Частинами 7, 8 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За наслідком розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Як з`ясовано колегією суддів, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені позивачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення районним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.272, 286, 308, 311, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2024 у справі №522/2911/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_2 про скасування постанови та закриття провадження у справі без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та, з урахуванням приписів ст.272 КАС України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Ю.В. Осіпов А.Г. Федусик