Справа № 200/7735/24
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року Справа№200/7735/24

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (місцезнаходження: Україна, 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) про визнання протиправним та скасування рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 30.09.2024 №1047/05-99-24-12 та зобов`язання поновити позивача в реєстрі платників єдиного податку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності 08.08.2019 та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області як відокремлений підрозділ ДПС України.

Позивач звернувся за правовою допомогою в межах надання якої встановлено, що рішенням ГУ ДПС у Донецькій області від 30.09.2024 №1047/05-99-24-12 про анулювання реєстрації платника єдиного податку позивача виключено з реєстру з 01.04.2024 року.

В рішенні зазначено, що камеральною перевіркою встановлено, що платником порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або не відповідають вимогам організаційно-правових форм господарювання абз. 5 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298.

Позивач не погоджується з винесеним рішенням, що стало підставою для звернення до суду.

Просив задовольнити позов.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що пунктом 8 п.п.291.1.5 п.291.1 ст.291 ПК України встановлено, що не можуть бути платниками єдиного податку 1-3 групи суб`єкти господарювання, які здійснюють, крім іншого, діяльність з надання послуг користування каналів електрозв`язку, діяльність з надання послуг рухомого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку, діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж.

Вказали, що те є саме та сфера діяльності, якою займається позивач.

Вважають, що прийнято цілком законне рішення, яке ґрунтується на приписах ст.291 ПК України.

Ухвалою суду від 07 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні без повідомлення сторін).

Ухвалою суду від 27 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Донецькій області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про розгляд справи №200/7735/24 в порядку загального позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №2915-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 02.05.2023 №3057-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27.07.2023 №3275-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08.11.2023 № 3429-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06 лютого 2024 № 3564-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08 травня 2024 № 3684-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 23 липня 2024 № 3892-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 29 жовтня 2024 № 4024-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г. Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

30.09.2024 Головним управлінням ДПС у Донецькій області проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог перебування на спрощеній системі оподаткування, за результатами якої складено Акт №5330/05-99-24-12/ від 30.09.2024 року.

Перевіркою встановлено, що платником податків порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: здійснення видів діяльності, які не дають право застосувати спрощену систему оподаткування або невідповідність вимогам організаційно-правових форм господарювання абз.5 пп.298.2 ст.298 Кодексу «61.20 «Діяльність у сфері безпроводового електрозв`язку».

За результатами перевірки встановлені порушення, за які передбачено анулювання відповідно:

Відповідно до даних ІКС у ФОП ОСОБА_2 станом на 01.04.2024 року наявний КВЕД, який відносяться до діяльності з постачання електронних комунікаційних послуг: 61.20 - «Діяльність у сфері безпроводового електрозв`язку». Законом 1089 встановлено, що платники податків при постачанні електронних комунікаційних послуг не мають права застосовувати спрощену систему оподаткування обліку та звітності.

Пунктом 291.5 статті 291 Кодексу визначено перелік видів діяльності, здійснення яких не дає права на застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.

Відповідно до абзацу 8 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Кодексу не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої групи суб`єкти господарювання, зокрема, фізичні особи - підприємці, які здійснюють, діяльність з надання послуг пошти (крім кур`єрської діяльності), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з правом технічного обслуговування і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку, діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж.

Класифікація видів економічної діяльності (далі - КВЕД-2010) затверджена наказом 396. Вказаний наказ визначає методологічні основи та пояснення до позицій національного класифікатора КВЕД-2010. Згідно з КВЕД-2010 діяльність з надання послуг, доступу до мережі Інтернет не виокремлюється в окремий клас або підклас видів економічної діяльності, а є складовою класів 61.10 - «Діяльність у сфері проводового електрозв`язку», 61.20 - «Діяльність у сфері безпроводового електрозвязку», 61.30 - «Діяльність у сфері супутникового електрозв`язку» та класу 61.90 - «Інша діяльність у сфері електрозв`язку».

Фізичні особи - підприємці, які обрали вищевказані КВЕД-2010 та надають електронні комунікаційні послуги не мають права застосовувати спрощену систему оподаткування.

Відповідно до абзацу 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Кодексу платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі вили діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

Відповідно до пункту 299.10 статті 299 Кодексу реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 Кодексу, а саме у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке порушення.

На підставі пункту 299.11 статті 299 Кодексу реєстрація платником єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, а саме з 01.04.2024 року.

30.09.2024 Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято рішення №№1047/05-99-24-12 про анулювання реєстрації платника єдиного податку. Підставою для анулювання реєстрації згідно Податкового кодексу є: здійснення видів діяльності, які не дають право застосовувати спрощену систему оподаткування або невідповідність вимогам організаційно-правових форм господарювання абз.3 пп.299.10 ст.299 Кодексу.

Як вбачається з заяви про застосування спрощеної системи оподаткування (номер реєстрації заяви в контролюючому органі 38586906, дата реєстрації 01.02.2024) фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 визначено вид діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2010, серед іншого, 61.20 діяльність у сфері безпроводового електрозв`язку.

В листі відповідача від 31.10.2024 №11893/6/05-99-24-12 позивачу повідомлено, що підставою для анулювання реєстрації згідно Податкового кодексу є: здійснення видів діяльності, які не дають право застосовувати спрощену систему оподаткування або невідповідність вимогам організаційно-правових форм господарювання абз.3 пп.299.10 ст.299 Кодексу.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

У ст.291 Податкового кодексу України зазначено: «… 291.5. Не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп: 291.5.1. суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють: … 8) діяльність з надання послуг пошти (крім кур`єрської діяльності), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з правом технічного обслуговування і надання в користування каналів електрозв`язку (місцевого, міжміського, міжнародного), діяльність з надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку, діяльність з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- і радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж; …».

Згідно з п.70 ч.1 ст.2 Закону України «Про електронні комунікації» оператор електронних комунікацій (оператор) - суб`єкт господарювання, який володіє, здійснює експлуатацію та управління електронними комунікаційними мережами та/або пов`язаними засобами. У разі постачання електронних комунікаційних мереж оператор вважається також постачальником електронних комунікаційних мереж. У разі постачання електронних комунікаційних послуг оператор вважається також постачальником електронних комунікаційних послуг;

Відповідно до п.87 ч.1 ст.2 Закону України «Про електронні комунікації» постачальник електронних комунікаційних послуг - суб`єкт господарювання, який фактично надає та/або має право надавати електронні комунікаційні послуги на власних мережах та/або на мережах інших постачальників електронних комунікаційних послуг.

Враховуючи наведені та інші норми права, обставини справи, суд вважає, що відповідачем безспірно не доведено, що вид діяльності позивача за КВЕД «61.20 Діяльність у сфері безпроводового електрозв`язку» передбачений у пп.8 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291 Податкового кодексу України.

Види діяльності у сфері електронних комунікацій, передбачені в орієнтовному переліку видів електронних комунікаційних послуг, можуть не збігатися з КВЕД, та такий збіг або його відсутність не створює прав та обов`язків для суб`єктів господарювання, а жодні правові наслідки зазначеного відсутні.

За викладених обставин, суд доходить до висновку, що обмеження перебування на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності згідно з пп.8 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291 Податкового кодексу України стосується виключно суб`єктів, які безпосередньо здійснюють саме види діяльності, прямо зазначені у Податковому кодексі України.

Оскільки не надано доказів здійснення позивачем видів діяльності, які передбачені пп.8 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291 Податкового кодексу України, то підстави для анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку третьої групи відсутні, а тому спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що рішення від 30.09.2024 №1047/05-99-24-12 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 прийнято відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірним і підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року приходить до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача слід прийняти рішення про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 30.09.2024 №1047/05-99-24-12 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця позивача та зобов`язання поновити позивача в реєстрі платників єдиного податку.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. за дві позовні вимоги немайнового характеру згідно платіжної інструкції від 02.11.2024 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленогозакономна 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другоїстатті 4 Закону № 3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема, фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік від 09.11.2023 №3460-IX встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.

Позивач звернувся до суду за допомогою системи «Електронний суд».

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 3674 при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Судовий збір за подачу вимоги немайнового характеру складає 968,96 грн. (3028 грн.х0,4х0,8 = 968,96 грн.).

Таким чином, судовий збір за подачу двох вимог немайнового характеру складає (968,96 грн. + 968,96 грн. = 1937,92 грн.

В зв`язку з задоволенням позову судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача мають на користь позивача в розмірі 1937,92 грн.

Суд роз`яснює позивачу його право звернутись до суду з заявою про повернення надміру сплаченого судового збору в розмірі 484,48 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (місцезнаходження: Україна, 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) про визнання протиправним та скасування рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 30.09.2024 №1047/05-99-24-12 та зобов`язання поновити позивача в реєстрі платників єдиного податку - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Донецькій області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (місцезнаходження: Україна, 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) від 30.09.2024 №1047/05-99-24-12 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (місцезнаходження: Україна, 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) поновити фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в реєстрі платників єдиного податку.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (місцезнаходження: Україна, 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) судовий збір у сумі 1937,92 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов