Справа № 280/11844/24
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ЩОДО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

16 січня 2025 року Справа № 280/11844/24
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Артоуз О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без руху у справі за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу, відповідно до якої позивач просить суд:

стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) податковий борг і наступних податків:

по земельному податку з фізичних осіб у сумі 382 грн 25 коп, які зарахувати на р/р UА0008479, отримувач - ГУК у Зап.обл/ТІ' м.Запоріжжя/18010700, код одержувача - 37941997, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);

з орендної плати з фізичних осіб у сумі 115 834 грн 34 коп, які зарахувати на р/р UА 0008479, отримувач - ГУК у Зап.обл/ТГ м.Запоріжжя/18010900. код одержувача - 37941997, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

14 січня 2025 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача про залишення позовної заяви без руху. В обґрунтування своєї заяви представник зазначає про те, що у поданій позовній заяві позивач посилається на ППР на підставі яких були нараховані відповідні податкові зобов`язання. Крім того, позивачем, в додатках до позовної заяви, зазначається, що ним подаються до суду копії відповідних ППР (додатки №№ 4,5,7,8). Однак, наразі, у матеріалах справи відсутні копії саме ППР на які посилається позивач у позовній заяві. З невідомих причин, позивачем були долучені до матеріалів справи тільки корінці до податкових повідомлень-рішень посилання на які наявні у позові. До позовної заяви не додані документи (докази) якими позивач обґрунтовує його позовні вимоги та які зазначені у додатках до позову. Крім того, Позивачем до позову не додано доказів сплати судового збору та не зазначені підстави звільнення від сплати останнього. З урахуванням не надання до суду ППР, на підставі яких були нараховані відповідні податкові зобов`язання та не отримання останніх відповідачем засобами поштового зв`язку, про що, у тому числі, свідчить, відсутність відповідних записів про дати вручення у корінцях ППР наданих до суду, відповідач не має можливості визначити щодо яких об`єктів оподаткування, що знаходяться у власності та/або користуванні останнього, були складені ППР, оскільки саме у детальному розрахунку до ППР, зазначаються вид податку, інформація про об`єкт відносно якого останній нарахований.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд, розглянувши заяву, вивчивши письмові матеріали справи, зазначає, наступне.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначається Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Так, пунктом 25 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, викладено висновки, відповідно до яких повноваження органів влади, є законодавчо визначеними, а суд діє згідно з презумпцією «Jura novit curia» («Суд знає закони»). Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, а також, що неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Тобто, суд може самостійно, безвідносно до посилань сторін, обирати і застосовувати норми права до фактичних обставин спору. Саме таке тлумачення принципу «jura novit curia» («суд знає закони») наведено і у постанові Верховного Суду від 10.01.2023 у справі № 600/2019/21-а.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2023 у справі № 990/114/23 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не має права давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги. Після відкриття провадження у справі суд першої інстанції в разі наявності підстав, визначених адміністративним процесуальним законодавством, може провести підготовче судове засіданні, у якому мають бути з`ясовані всі питання, визначені статтею 173 КАС України, зокрема, щодо остаточної визначеності предмета спору, характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів тощо.

Питання про те, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються, відповідно до пункту 1 частин першої статті 244 КАС вирішується судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення по суті справи, а оцінка наданих стороною позивача обґрунтувань та доказів на предмет їх достатності на стадії відкриття провадження у справі законом не передбачена.

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 29.09.2022 по справі №500/1912/22 при застосуванні процесуальних норм судам слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог закону.

Таким чином, проаналізувавши у даній справі зазначені відповідачем підстави для залишення позовної заяви без руху, предмет та підстави позову, суд вважає, що такі недоліки, як надання замість податкових повідомлень-рішень корінців відповідних повідомлень-рішень та не зазначення у позовній заяві про підстави звільнення позивача від сплати судового збору з огляду на наявність відповідної вказівки Закону, не є суттєвими та не можуть мати своїм наслідком залишення позовної заяви без руху.

Окрім того, суд зазначає, що оцінка правомірності винесених податкових повідомлень-рішень, на підставі яких у відповідача виник податковий борг має здійснюватись судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження відповідних актів індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №160/7345/20 від 12.07.2022.

Також, суд зазначає, що відповідач та/або його представник, у разі потреби визначити щодо яких об`єктів оподаткування, що знаходяться у власності та/або користуванні останнього, були складені ППР, та отримати детальний розрахунок до ППР, не позбавлені права як звернутися із відповідним запитом до податкового органу, так і перевірити наявні податкові зобов`язання в Електронному кабінеті платника податків.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 171 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача адвоката Коваля М.О. про залишення позовної заяви без руху у справі за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у строк і спосіб, встановлений судом, позовну заяву буде залишено без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала виготовлена та підписана 16 січня 2025 року.

Суддя О.О. Артоуз