Справа № 352/41/25
Суддя: ГРИНЬКІВ Д. В.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/41/25
Провадження № 2-а/352/13/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Івасів В.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Лукиніва М.П.,

представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 - Швидуна В.В.,

розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог.

06.01.2025 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, не відповідає нормам матеріального та процесуального права, такою що підлягає судом до скасування. Окрім цього ОСОБА_1 стверджує, що належно не був оповіщений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження медогляду, відповідачем не надано належних доказів, які б підтверджували належне оповіщення, при накладанні адміністративного стягнення порушено принцип зворотної дії закону в часі, а відповідні зміни до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» набули чинності тільки 19.05.2024, тобто після дати коли ОСОБА_1 було необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому просить скасувати постанову №1213 від 27.12.2024 року, а провадження по справі щодо нього закрити.

ІІ. Стислий виклад позиції учасників справи.

Представник відповідача скористався правом на подання відзиву, у якому із позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованим та безпідставним, а доводи, наведені в позовній заяви надуманими. Зазначив, що ОСОБА_1 будучи належним чином оповіщеним згідно повідомлення Загвіздянської сільської ради №510/02-24 від 22.04.2024 на виконання розпорядження №7/1374 від 18.04.2024 про необхідність явки для вивчення та проходження медичного огляду, про що повістка була надіслана поштовим повідомленням 19.04.2024 рекомендованим листом, згідно квитанції №929 та вручено одержувачу 24.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_1 не прибув та про наявність поважних причин неприбуття не повідомив. 16.09.2024 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для оформлення відстрочки від призову на військову службу по мобілізації. У ході звірки військово-облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 є таким, що поданий Національною Поліцією України в розшук.

В подальшому на ОСОБА_1 майором ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення №9/3255 від 16.09.2024 за ч. 3 ст. 210 КУпАП відповідно до ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП та з врахуванням правил щодо строків передбачених ч. 7 ст. 38 КУпАП. На підставі якого начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову №1038 від 20.09.2024, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн.

26.09.2024 ОСОБА_1 оскаржив винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 постанову №1038 від 20.09.2024 року.

11.11.2024 Тисменицьким районним судом було ухвалено рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1038 від 20.09.2024 скасовано, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 направити на новий розгляд.

27.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 переглянуто справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, із врахуванням зазначених у рішенні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.11.2024 висновків та зауважень щодо дати вчинення адміністративного правопорушення та винесено постанову №1213 від 27.12.2024, відповідно до якої за вчинене адміністративне правопорушення постановлено накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн. Тому вважає, вказану постанову правомірною та просить відмовити у задоволення позовної заяви.

Позивач та його представник в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та скасувати оскаржувану постанову.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи через підсистему «Електронний суд» за місцем праці.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 09.01.2025 року відкрито провадження за адміністративним позовом в порядку спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 20.01.2024 року витребувано у відповідача докази.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Тисменицького районного суду від 11.11.2024 року у справі №352/2564/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20 вересня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000 гривень за порушення частини третьої статті 210 кодексу України про адміністративні правопорушення. Надіслано на новий розгляд справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вимог частини третьої статті 210 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до постанови №1213 від 27.12.2024 року про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17000 грн.

Так, згідно оскарженої постанови №1213 від 27.12.2024 року, громадянин ОСОБА_1 16.09.2024 о 11 год. 00 хв. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для оформлення відстрочки від призову на військову службу по мобілізації, у ході звірки облікових даних було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 будучи належним чином оповіщеним згідно повідомлення Загвіздянської сільської ради №510/02-24 від 22.04.2024 на виконання розпорядження №7/1374 від 18.04.2024 про необхідність явки для проходження медичного огляду 22.04.2024, про що повістка була надіслана поштовим повідомленням 19.04.2024 рекомендованим листом, згідно квитанції №29. Згідно відстеження шляху поштового відправлення лист із викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув до відділення Укрпошти у с. Загвіздя 19.04.2024, проте 24.04.2024 лист було повернуто відправнику, тобто Загвіздянській сільській раді. Громадянин ОСОБА_4 до відділення Укрпошти у с. Загвіздя не з`явився та рекомендоване поштове повідомлення не отримав. В подальшому до ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянин ОСОБА_1 ні 22.04.2024, ні після не з`являвся, а з`явився тільки 16.09.2024, коли виникли підстави на оформлення відстрочки від призову на військову службу по мобілізації. Таким чином громадянин ОСОБА_1 зловживаючи своїми правами та не виконуючи свого військового обов`язку, що проявляється у неявці до ІНФОРМАЦІЯ_1 по розпорядженню №7/1374 для проходження медичного огляду, оформлення належного військово-облікового документа та постановки на військовий облік військовозобов`язаних, порушив вимоги пп. 2 п. 1 Правил військового обліку (додаток 2), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» №1487 від 30.12.2024 та вчинив це в умовах особливого періоду згідно абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України». Адміністративне правопорушення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено 20.06.2024 згідно звернення №9/2878/11 від 20.06.2024 до відділення поліції №1 (м. Тисмениця) про здійснення на підставі ст. 259 КУпАП адміністративного розшуку та доставлення громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складання протоколу, про адміністративне правопорушення та первинно накладено адміністративне стягнення 20.09.2024, тобто із додержанням вимог ч. 7 ст. 38 КУпАП. Обов`язок громадянина ОСОБА_1 явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 , який виникнув 22.04.2024 не припинявся до 16.09.2024. Таким чином зважаючи на вище викладене громадянин ОСОБА_1 вчинив триваючи адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП

Повторний розгляд справи про адміністративне правопорушення було призначено на 10 год. 00 хв. 27.12.2024 в приміщені кабінету № 11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно повідомлення про виклик №1/4392 від 16.12.2024 та надіслано громадянину Олійнику рекомендованим листом. Проте 25.12.2024 відбулася невдала спроба вручення.

27.12.2024 громадянин ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, нових доказів не подавав, клопотань про перенесення справи не заявляв.

Згідно звернення №9/2871/11 від 20.06.2024 року щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст. 210, 210-1 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складення протоколів про адміністративні правопорушення, ІНФОРМАЦІЯ_3 звертався до начальника відділення поліції №1 м. Тисмениця з проханням доставити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який протягом п`яти років не здійснював звірку власних персональних даних з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим не виконав вимоги правил військового обліку призовників, визначених абз.10 п.1 Додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Таким чином в діях військовозобов`язаного вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП.

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» та Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487.

Згідно частиною 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, для правильного вирішення даної справи необхідно встановити, які норми закону врегулювали відповідальність за порушення військового обліку на момент вчинення правопорушення.

Так, адміністративне стягнення було накладено на позивача фактично за порушення правил військового обліку, а саме нез`явлення для проходження медичного огляду 22.04.2024 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд наголошує, що на момент вчинення вказаного порушення військового обліку статтею 210 КУпАП було передбачено притягнення до адміністративної відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку (ч.1, розмір штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), а також повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період (ч.2, розмір штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

19.05.2024 року набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, якою передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період (розмір штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян)

Отже, до 19.05.2024 норми ч.3 ст. 210 КУпАП, за якою позивача притягнули до адміністративної відповідальності, не існувало. В подальшому, було значно посилено адміністративну відповідальність за порушення правил військового обліку в особливий період, а саме встановлений розмір санкції у вигляді штрафу в розмірі 650-1700 грн. збільшився до 17000-25000 грн.

Стаття 58 Конституції України встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

У своєму рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Окрім того, Конституційний суд України в рішенні від 29.06.2010 № 17-рп/2010 зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

При цьому, суд звертає увагу і на те, що повноваження щодо кваліфікації адміністративного правопорушення та визначення розміру штрафу, є дискреційним повноваженням органу (посадової особи) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності рішення, передбаченим у Кодексі адміністративного судочинства України критеріям, не може перебирати на себе вказані повноваження, оскільки суд контролює виключно дотримання норм чинного законодавства.

Таким чином, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню в повному обсязі, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження медичного огляду 22.04.2024 року, що є датою вчинення правопорушення.

На момент вчинення правопорушення норми ч.3 ст. 210 КУпАП, за якою позивача притягнули до адміністративної відповідальності, не існувало. Таким чином, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відповідачем фактично застосовано норму закону, яка не підлягала застосуванню до спірних правовідносин, з огляду на приписи ст. 58 Конституції України та ст. 8 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що на момент винесення оскарженої постанови закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, так як датою вчинення правопорушення є 22.04.2024, а датою виявлення відповідно до звернення в поліцію - 20.06.2024. Ці обставини свідчать про те, що постанова була складена через більше ніж 8 місяців після вчинення адміністративного правопорушення та більше ніж через 6 місяців після його виявлення.

З огляду на зазначене, позов слід задовольнити в повному обсязі.

VІ. Судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 605,60 грн. згідно квитанції від АТ КБ Приватбанк від 06.01.2025 року.

Таким чином відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.

При цьому суд зазначає, що згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 605,60 грн.

Таким чином, суд роз`яснює позивачу про те, що він може звернутися до суду із заявою про повернення надмірно сплаченої суми судового збору, так як останній при зверненні до суду сплатив 1 211,20 грн.

На підставі ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», ст. 38, ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову № 1213 від 27.12.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 витрати судового збору в сумі 605 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

Відповідачі: ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: невідомий.

Рішення складене в повному обсязі 20.01.2025 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.