Справа № 352/2986/24
Суддя: ХОМИНЕЦЬ М. М.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/2986/24
Провадження № 2-а/352/6/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

у с т а н о в и в :

Позивач 22.11.2024 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення б/н від 13.11.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; просив стягнути з відповідача витрати з оплати судового збору.

Свій позов обґрунтовував тим, що згідно постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 13.11.2024 на нього накладено штраф у розмірі 17000 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Він 19.10.2024 особисто відправив засобами поштового зв`язку заяву, в якій зазначив, що на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Відповідач отримав його заяву 22.10.2024. Відповідач 25.10.2024 сформував відповідь на його заяву, зазначивши про неможливість її розгляду по суті у звязку з тим, що він не оновив вчасно свої облікові дані, та повідомив про необхідність прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 06.11.2024 для притягнення його до адміністративної відповідальності. Кли він цього дня в 10:00 год прибув до відповідача, йому повернули заяву про надання відстрочки та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, узгодивши з ним дату розгляду протоколу 13.11.2024 в 12:00 год. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, де він був присутній, він надав пояснення та доводи, на підставі яких просив закрити провадження в справі. Не врахувавши його доводів, відповідач виніс оскаржувану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Уважає, що відповідач під час розгляду справи щодо нього не взяв до уваги примітку до ст. 210 КУпАП, згідно якої положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Ця примітка покликана запобігти правовій колізії, коли ТЦК та СП притягує до відповідальності особу за ненадання даних, які вже є у їхньому розпорядженні. Відсутність конкретизації в постанові щодо того, які саме дані були відсутні чи неактуальні, свідчить про недотримання відповідачем вимог, визначених приміткою. Відповідач, маючи доступ до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, взаємодіючи з іншими реєстрами, де зберігаються його актуальні персональні дані, мав можливість визначити, які саме його дані є відсутніми або неактуальними, однак цього не зробив, що свідчить про необґрунтованість оскаржуваної постанови.

У поданому до суду відзиві відповідач позов не визнав, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови. Вважає, що позивач довільно та хибно трактує вимоги закону, оскільки він, як громадянин України, будучи військовозобов`язаним, мав уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані, а саме: номер мобільного телефона, адресу проживання та адрес Е-пошти через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Позивач оновив свої облікові дані лише 11.10.2024, що підтверджується витягом з мобільного застосунку «Резерв+»тобто на 84 дні пізніше кінцевого строку, встановленого прикінцевими та перехідними положеннями Закону України № 3633 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку». Таким чином, позивач порушив припис абзацу 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в умовах особливого періоду, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Просив відмовити у задоволенні позову.

У поданій до суду заяві від 13.01.2025 позивач просив розглянути справу без його участі та задоволити позов.

У поданій до суду заяві від 13.01.2025 представник відповідача просив розглянути справу без його участі та відмовити в позові ОСОБА_1 за безпідставністю, залишивши в силі оскаржувану постанову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що оскаржуваною постановою в справі про адміністративне правопорушення від 13.11.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 наклав на позивача ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с.25 також на звороті).

Як вбачається з постанови, 06.11.2024 в 10 год позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для написання заяви на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації. Під час перевірки військово-облікового документа та звірки його військово-облікових даних з даними АІТС «Оберіг» було виявлено, що ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 та не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженого Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, оновивши свої військово-облікові дані 11.10.2024 згідно витягу з «Резерв+», тобто на 84 дні пізніше, не виконавши вимоги прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», а саме встановлено обов`язок громадян України, які перебувають на військовому обліку, протягом 60 днів із дня набрання чинності цим законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, чим порушив абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і вчинив це в умовах особливого періоду.

Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, у виді штрафу щодо громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 7113, оголошено проведення загальної мобілізації у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Особливий період визначається як період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Згідно з положеннями ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Абзац 4 пп. 1 п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 3633-IX від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» передбачає, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відповідно до вимог абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції ЗУ № 3633-IX від 11.04.2024) під час мобілізації інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема, місце проживання та місце перебування, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (п. 7, 7-1 ч. 1 ст. 7 Закону України«Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»).

Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що вказані персональні дані є даними, які особа може змінити в будь-який час, не повідомивши про це відповідні органи державної влади, тому зміни не будуть відображатися в інших публічних реєстрах.

Суд зазначає, що вчасне уточнення та оновлення персональних даних, зокрема, місця проживання та місця перебування, номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти у період з 18.05.2024 (дня набрання чинності ЗУ № 3633-IX від 11.04.2024) до 17.07.2024, тобто протягом 60 днів, є в першу чергу обов`язком військовозобов`язаних громадян України.

Обґрунтованим є покликання відповідача на те, що позивач не надав жодного доказу, який би підтверджував неможливість вчасного уточнення ним персональних даних, неможливість з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місцевого ЦНАПу чи технічну неможливість скористатися додатком «Резерв+».

З урахуванням викладеного суд критично оцінює посилання позивача на примітку до ст. 210 КУпАП, згідно якої положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд констатує, що в рамках розгляду цієї справи підтверджені обставини порушення позивачем вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Указаних обставин позивач не спростував. Заперечення позивачем цих обставин суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позову, який суд залишає без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 252, 280 КУпАП, керуючись ст. 242, 244-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Залишити без задоволення позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та без змін постанову в справі про адміністративне правопорушення від 13.11.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Представник відповідача: Швидун Володимир Васильович, вул. Липова, 7, м. Тисмениця Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Повне рішення складене 17.01.2025.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ