Справа № 600/62/25-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 січня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/62/25-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною безідяльність та зобов`язання вчинити дії,

У с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просила суд:

- визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати надати виплати матері померлого солдата ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 13 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вимог указаної ухвали суду позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29 листопада 2005 року, згідно з яким ОСОБА_1 (позивач у даній справі) є матір`ю ОСОБА_2 .

Крім цього, до матеріалів заяви про усунення недоліків позовної заяви також долучено позов з уточненими позовними вимогами.

Так, позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 допомоги на поховання сина ОСОБА_2 , а також відмови у виплаті позивачу належного сину нарахованого, але не виплаченого грошового забезпечення та компенсацій за невикористані відпустки;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання сина, а також здійснити виплату позивачу належного сину нарахованого військовою частиною НОМЕР_1 , але не виплаченого грошового забезпечення та компенсацій за невикористані відпустки.

Отже, фактично, позивачем у вказаній вище уточненій позовній заяві змінено предмет позову, адже на відміну від позовних вимог, викладених у первинному позові, у поданій на виконання вимог ухвали суду від 13 січня 2025 року позовній заяві позивач не погоджується не лише з відмовою військової частини НОМЕР_1 у виплаті ОСОБА_1 допомоги на поховання померлого сина ОСОБА_2 , а й з відмовою у виплаті нарахованого ОСОБА_2 , але не виплаченого грошового забезпечення та компенсацій за невикористані відпустки.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленими статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Згідно з частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте усупереч вимогам пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позові не викладено жодних обставин, які передували зверненню позивача до суду з цим позовом. Зокрема, позивачем не вказано того, що вона зверталась до відповідача із заявою (зверненням) про виплату їй допомоги на поховання, грошового забезпечення нарахованого, але не виплаченого ОСОБА_2 грошового забезпечення, а також про виплату компенсації за не використані ОСОБА_2 дні відпустки.

Поряд з цим, аналізуючи зміст позовної заяви, суд зауважує, що позивачем усупереч наведеним вище вимогам Кодексу адміністративного судочинства України не наведено жодного правового аргументування щодо кожної із заявленої позовної вимоги.

Так, у позові не наведено жодних норм законодавства, на підставі яких, на думку позивача, їй мала бути виплачена допомога на поховання померлого солдата ОСОБА_2 .

Також у позові не зазначено жодних положень законодавства, на підставі яких померлий син позивача мав право на виплату грошового забезпечення за час проходження військової служби.

Крім цього, всупереч вимогам пункту 5 частини п`ятої статті 160 та частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не додано до матеріалів позовної заяви доказів того, що померлий син позивача ОСОБА_2 дійсно проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 і за період перебування на військовій службі у вказаній військовій частині ОСОБА_2 було нараховано, але не виплачено грошове забезпечення.

Позивачем жодним чином не обґрунтовано і наявність у ОСОБА_2 права на отримання компенсацій за невикористані ним дні відпустки. Зокрема, у поданому до суду позові на зазначено норм законодавства, якими передбачено право військовослужбовця на виплату компенсації за невикористані дні відпустки, а також право на виплату такої компенсації іншим членам сім`ї військовослужбовця у зв`язку з його смертю.

Усупереч наведеним вище вимогам пункту 5 частини п`ятої статті 160 та частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_2 дійсно не було використано дні відпустки (відпусток), право на які він набув за фактично відпрацьований час при проходженні військової служби.

Також у поданому до суду позові позивачем не зазначено період (періоди), за які ОСОБА_2 не використав відпустку (відпустки), а військовою частиною НОМЕР_1 не було виплачено компенсацію за невикористані дні відпустки.

Вказане унеможливлює перевірку судом дотримання позивачем строку звернення до суду із даною позовною заявою, в той час як відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною безідяльність та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк