Справа № 480/446/24
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2025 р. Справа № 480/446/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач-1, ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якій просив:
2) зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи в якості тракториста-машиніста період роботи:
з 30.07.1985 року по 22.04.1987 року в колгоспі «Прогрес»;
з 22.04.1987 року по 17.05.1989 року строкова служба в Збройних Силах СРСР;
з 01.06.1989 року по 20.11.1992 року в КСП «Прогрес»;
з 21.11.1992 року по 17.03.2000 року в ТОВ «Прогрес»;
3) зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача від 27.12.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням зарахованих періодів роботи.
Свої вимоги мотивував тим, що 27.12.2023 подав до відділу обслуговування громадян №18 (сервісний центр в м. Шостка) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, як чоловіку, який працює трактористом-машиністом і безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу 37 років 02 місяця 27 днів, та з них не менше 20 років на зазначеній роботі. Втім, відповідач не зарахував вищевказані періоди з липня 1985 року по 27.12.2023 року (час звернення з заявою про призначення пенсії) до пільгового стажу тракториста-машиніста, оскільки згідно з записами в трудовій книжці колгоспника зазначено посаду Тракторист, а не тракторист-машиніст як це вказано в пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з чим відмовив у призначенні пенсії. Втім позивач вважає, що професія тракторист входить до числа трактористів-машиністів і є єдиною назвою з 1961 року, в законодавстві немає відмінностей в професіях тракторист та тракторист-машиніст. А головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
Ухвалою суду від 26.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Крім того, цією ухвалою залучено до участі у розгляді справи як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач-2, ГУ ПФУ в Сумській області).
Представник ГУ ПФУ в Миколаївській області надіслав відзив на позовну заяву, якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на те, що позивачем не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, оскільки посада позивача у трудовій книжці зазначена «тракторист». Згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах для чоловіків, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції. Аналогічні пояснення надані представником відповідача щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання врахування періоду військової служби до спеціального трудового стажу. Представник відповідача зауважував, що позивач на момент призову не обіймав посаду, яка дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому період військової служби враховуватися до пільгового стажу не може.
ГУ ПФУ в Сумській області станом на сьогодні відзиву на позовну заяву до суду не подало.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Як вбачається з позову та підтверджується матеріалами справи, позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення віку у 55 років, 27.12.2023 року звернувся до Шосткинського об`єднаного управління пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.22). До заяви позивачем було додано довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, довідку про заробітну плату до 01.07.2000 року, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, довідку №271, акт перевірки достовірності та обґрунтування відомостей, поданих для призначення (перерахунку) пенсії, що підтверджується розпискою-повідомленням (а.с. 41 зворот).
Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд вказує наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV).
За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Обсяг страхового стажу (стажу роботи) є одним із основних чинників для визначення розміру пенсійних виплат.
Згідно п.3 ч.2 статті 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Судом встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2023 році досяг віку у 55 років.
Відповідно до розрахунку стажу позивача згідно форми РС-право, наданого ГУ ПФУ в Миколаївській області (а.с.69-70), до страхового стажу позивача було враховано усі періоди роботи, отримання допомоги із безробіття, а також військової служби, що склало у загальному обчисленні 37 років 2 місяці 27 днів.
Поряд з цим, спірним у цій справі питанням є не врахування ГУ ПФУ в Миколаївській області періодів роботи протягом липня 1985 року - квітня 1987 року, червня 1989 року - листопада 2017 року, березня - листопада 2018 року, квітня - листопада 2019 року, лютого 2020 року - січня 2021 року, березня 2021 року - грудня 2023 року до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058-IV.
Як вбачається з рішення відповідача, відзиву на позовну заяву відповідача, спірні періоди роботи позивача не враховані до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки в трудовій книжці колгоспника від 20.01.1986 року, а також в уточнюючій довідці зазначено посаду «тракторист», що не передбачена п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058.
Так, з копії трудової книжки колгоспника від 20.01.1986 (а.с.7-9), а також трудової книжки НОМЕР_1 від 13.11.2018 (а.с. 11-13), судом встановлено, що позивач на підставі протоколу №2 від 30.07.1985 року був прийнятий в члени колгоспу «Прогрес» на роботу трактористом. Згідно записів у трудовій книжці колгоспника, позивач працював трактористом з 1985 по 1987 рік, 1988 рік проходив військову службу, 1989 рік працював механізатором, з 1990 по 28.02.2011 працював трактористом КСП «Прогрес», яке 23.03.2000 року було реорганізовано в ТОВ «Прогрес». З 01.03.2011 по 15.11.2017 року, 06.03.2018 по 14.11.2018, з 02.04.2019 по 22.11.2019, з 26.02.2020 по 25.01.2021, з 22.03.2021 по день звернення із заявою про призначення пенсії працював на посаді тракториста ТОВ «Українсько-Голландська Агрокомпанія». Інформація, яка міститься у трудових книжках позивача знаходить своє підтвердження в уточнюючих довідках, зокрема згідно довідки ТОВ «ПРОГРЕС» від 16.02.2011 №62 (а.с.14) позивач працював з 1985 року по 2011 рік в колгоспі «Прогрес», який реорганізовувався в КСП «Прогрес» та у ТОВ «Прогрес». Вихододні позивача перевищують установлений мінімум, окрім 1987 та 1989 року у зв`язку із військовою службою. Зазначена у довідці №62 від 16.02.2011 року інформація узгоджується із відомостями довідки №240 від 28.11.2023 року ТОВ «УГАК» (а.с.18). Згідно довідки №268 від 20.12.2023 року, яка видана ТОВ «УГАК» (а.с.20) позивач у спірні періоди працював у якості тракториста і був безпосередньо зайнятий в виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду рослинництві або протягом календарного року в тваринництві.
Суд зауважує, що згідно акта перевірки достовірності та обґрунтованості відомостей поданих для призначення пенсій від 13.12.2023 №1800-1003-1/9871 (а.с.52-53 зворот) головним спеціалістом управління ПФУ в Сумській області складено висновок про відповідність даних в уточнюючій довідці первинним документам.
Разом із цим суд наголошує, що усі періоди роботи позивача на посаді тракториста зараховані відповідачем до страхового стажу позивача, фактично визнаються та не оспорюються відповідачем. Спірним питанням у цій справі є неврахування відповідачем періодів роботи позивача на посаді тракториста до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058.
Згідно п.3 ч.2 статті 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснений в листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7.
До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві.
Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.
Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва.
Єдина назва професії тракторист-машиніст, запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист.
До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.
Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.
Відповідно до «Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016», затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27 серпня 1986 року №016, введеного в дію з 01 січня 1987 року та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року №327, професії «механізатор», «підвозчик», «будівельна бригада» відсутні, а міститься професійна назва роботи тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва.
Таким чином, умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV є виконання особою робіт на посаді тракториста-машиніста; безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства; досягнення відповідного віку; наявність кількості відповідного стажу.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. Додатково стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) в довідці наводяться відомості про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.
Такі висновки викладені Верховним Судом в постановах від 27 лютого 2018 року у справі № 681/813/17, від 21.11.2019 року у справі № 501/3014/16-а, від 27 квітня 2020 року у справі № 648/1613/17, від 16 січня 2023 року у справі №171/843/17(2-а/171/46/17).
Як вже зазначено вище з копії трудової книжки колгоспника від 20.01.1986 (а.с.7-9), а також трудової книжки НОМЕР_1 від 13.11.2018 (а.с. 11-13), судом встановлено, що позивач на підставі протоколу №2 від 30.07.1985 року був прийнятий в члени колгоспу «Прогрес» на роботу трактористом. Згідно записів у зазначених трудових книжках, а також уточнюючих довідках, зокрема згідно довідки ТОВ «ПРОГРЕС» від 16.02.2011 №62 (а.с.14), довідки №109, від 16.02.2011 (а.с.15), довідки ТОВ "УГАК" від 20.11.2023 (а.с.59), позивач працював:
з 01.07.1985 до 22.04.1987 трактористом у колгоспі «Прогрес»;
з 01.06.1989 по 31.12.1989 механізатором , та з 01.01.1990 по 20.11.1992 у колгоспі «Прогрес»,
з 21.11.1992 по 17.03.2000 трактористом у КСП "Прогрес", яке було реорганізовано в ТОВ «Прогрес» на підставі рішення загальних зборів членів КСП "Прогрес" від 18.03.2000 (а.с.14,15); ;
з 18.03.2000 по 28.02.2011 на посаді тракториста у ТОВ «Прогрес»;
- з 01.03.2011 по 15.11.2017, 06.03.2018 по 14.11.2018, з 02.04.2019 по 22.11.2019, з 26.02.2020 по 25.01.2021, з 22.03.2021 по день звернення із заявою про призначення пенсії працював на посаді тракториста ТОВ «Українсько-Голландська Агрокомпанія».
Крім того, відповідно до протоколу засідання трудового колективу ТОВ "Прогрес" від 23.04.2010 було постановлено підтвердити ОСОБА_1 стаж тракториста-машиніста за 1989-1990, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с.16).
Вихододні позивача, зокрема, у період з 1985-2000роки перевищують установлений мінімум, окрім 1987 та 1989 року у зв`язку із військовою службою. Зазначена у довідці №62 від 16.02.2011 року інформація узгоджується із відомостями довідки №240 від 28.11.2023 року ТОВ «УГАК» (а.с.18). Згідно довідки №268 від 20.12.2023 року, яка видана ТОВ «УГАК» (а.с.20,59) позивач у спірні періоди працював у якості тракториста і був безпосередньо зайнятий в виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду рослинництві або протягом календарного року в тваринництві.
Відтак, матеріалами справи підтверджено, що позивач у спірні періоди виконував роботу тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції.
Отже, документи, що були надані позивачем із заявою про призначення пільгової пенсії, містять всі необхідні відомості для врахування спірних періодів до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці чи у поданих довідках щодо спірного періоду роботи позивача, відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги при обрахуванні пільгового стажу роботи, необхідного для призначення пенсії відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.
Щодо зарахування до пільгового стажу роботи періоду проходження позивачем строкової служби, то слід зазначити таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Абзацом 2 ч.1 ст.8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Аналогічні положення викладені в частині 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, згідно якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно записів трудової книжки колгоспника та військового квитка (а.с.10) встановлено, що позивач за час роботи в колгоспі «Прогрес», у період з 22.04.1987 по 17.05.1989 проходив строкову військову службу в лавах Радянської Армії.
Отже, період проходження позивачем строкової служби з 22.04.1987 по 17.05.1989 також підлягає включенню до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.3 ч.2 ст. 114 Закону №1058-ІV.
Вказаний висновок узгоджується із правовими висновками Верховного Суду у постановах від 12.12.2019 в справі №674/1579/16-а та від 13.06.2019 в справі №195/443/17.
При цьому слід наголосити, що у цьому спорі, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом №1058-ІV.
Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.
з 01.07.1985 до 22.04.1987 на посаді тракториста у колгоспі «Прогрес»,
з 01.06.1989 по 20.11.1992 на посаді тракториста, машиніста у колгоспі «Прогрес» ;
з 21.11.1992 по 17.03.2000 у КСП "Прогрес" на посаді тракториста;
з 18.03.2000 по 28.02.2011 у ТОВ «Прогрес» на посаді тракториста;
- з 01.03.2011 по 15.11.2017, 06.03.2018 по 14.11.2018, з 02.04.2019 по 22.11.2019, з 26.02.2020 по 25.01.2021, з 22.03.2021 по 27.12.2023 на посаді тракториста в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Українсько - Голландська Агрокомпанія» та строкову військову службу в Збройних Силах СРСР з 22.04.1987 року по 17.05.1989 року до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При цьому, приймаючи до уваги, що за результатом розгляду поданої заяви відповідачем було прийнято рішення 02.01.2024, а рішення саме від 27.12.2023 в матеріалах справи відсутнє та не було надано, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення від 27.12.2023 задоволенню не підлягають.
Щодо дати призначення пенсії суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Як встановлено судом, 55 років (вік, з якого призначається пенсія відповідно до п.3 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 11.12.2023 (а.с.42).
З заявою про призначення пенсії позивач звернувся 27.12.2023 (а.с.23,41), тобто в межах трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Таким чином, суд визнає, що орган Пенсійного фонду має призначити пенсію позивачу у відповідності до п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV саме, з 12.11.2023 - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, оскільки заява про призначення пенсії була подана позивачем в межах тримісячного строку з дня досягнення позивачем необхідного пенсійного віку.
При цьому, задовольняючи вимоги шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Суд зауважує, що під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
З огляду на викладене, враховуючи наявність усіх необхідних умов, визначених пунктом 3 частиною 2 статті 114 Закону №1058-IV, з огляду на дату досягнення ним пенсійного віку, що відповідає строку, визначеному вказаною нормою, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде саме зобов`язання органу Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 пенсiю за вiком на пiльгових умовах вiдповiдно до пункту 3 частиною 2 статті 114 Закону №1058-IV, починаючи з 27.12.2023.
Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15, а також у постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №227/3208/16-а.
Щодо територіального органу ПФУ, якого належить зобов`язати відновити порушене право позивача, слід зазначити наступне.
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Отже, оскільки право позивача на призначення пенсії порушило ГУ ПФУ в Миколаївській області, саме цей територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності належить зобов`язати відновити порушене право позивача.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 500/1216/23.
Відповідно до ч.1ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Положеннями частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Водночас, суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору, адже незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень, і спір по суті вирішено на користь позивача.
Враховуючи вказане, та приймаючи до уваги, що саме ГУ ПФУ в Миколаївській області порушило права позивача, суд вважає за необхідне стягнути на користь держави саме з ГУ ПФУ в Миколаївській області за рахунок його бюджетних асигнувань в суму судового збору в розмірі 1211,20 грн., сплачену позивачем при подачі позову.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 з 12.12.2023 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, зарахувавши періоди його роботи з 01.07.1985 до 22.04.1987 на посаді тракториста у колгоспі «Прогрес», з 01.06.1989 по 20.11.1992 на посаді тракториста,машиніста у колгоспі «Прогрес» ; з 21.11.1992 по 17.03.2000 у КСП "Прогрес" на посаді тракториста; з 18.03.2000 по 28.02.2011 у ТОВ «Прогрес» на посаді тракториста; з 01.03.2011 по 15.11.2017, 06.03.2018 по 14.11.2018, з 02.04.2019 по 22.11.2019, з 26.02.2020 по 25.01.2021, з 22.03.2021 по 27.12.2023 на посаді тракториста в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Українсько - Голландська Агрокомпанія» та строкову військову службу в Збройних Силах СРСР з 22.04.1987 року по 17.05.1989 року до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1211,20грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 20.01.2025.

Суддя І.Г. Шевченко