Справа № 760/24328/24
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/735/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Майстренка О.М., за участі секретаря судового засідання Духоти Ж.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 полку №2, Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Гурового В.В., Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

У вересні 2024 року представник позивача, адвокат Киченок А.С. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 полку №2, Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Гурового В.В., Департамент патрульної поліції про скасування постанови серія БАВ № 239314 від 12.09.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а саме за те, що 12.09.2024 о 21 год. 05 хв. в м. Києві, вул. Радосинська, буд. 140, водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, Деснянським районним судом м. Києва від 17.07.2024.

Свої вимоги обґрунтував відсутністю доказів вчинення адміністративного правопорушення, порушенням ст. 268 КУпАП та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Протоколом автоматизованого розподілу справи від 30.09.2024 головуючим у справі визначено суддю Майстренка О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків.

11 жовтня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Киченок А.С. про усунення недоліків.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.10.2024 було відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

15 листопада 2024 року Департаментом патрульної поліції подано до суду відзив на позовну заяву представника позивача, адвоката Киченок А.О., в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

09 січня 2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача, адвоката Киченок А.О. про долучення до матеріалів справи постанови Київського апеляційного суду від 05.12.2024 у справі №754/8117/24.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 12.09.2024 відносно позивача працівником поліції було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що 12.09.2024 о 21 год. 05 хв. в м. Києві, вул. Радосинська, буд. 140, водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, Деснянським районним судом м. Києва від 17.07.2024, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відносно позивача було складено постанову серії БАВ № 239314 від 12.09.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 17.07.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою Київського апеляційного суду від 05.12.2024, постанову Деснянського районного суду м. Києва від 17.07.2024 щодо ОСОБА_1 скасовано, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.2.1 ПДР,водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Згідно ст.294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, з аналізу вказаних приписів Закону вбачається, що особа вважається такою, що позбавлена права керування транспортним засобом по закінченню строку на оскарження постанови судді щодо позбавлення такого права.

Згідно ст.298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на те, що постанову від 17.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП винесено за відсутності останнього та враховуючи обставини встановлені судом апеляційної інстанції щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а саме не обізнаність в існуванні постанови від 17.07.2024 до 19.09.2024, заявлені вимоги щодо скасування оскаржуваної постанови від 17.07.2024 є такими, що підлягають задоволенню, оскільки вказана обставина, а саме не поінформованість про позбавлення права керування, хоч і не спростовує факт позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, проте виключає умисну поведінку на дані дії.

Також суд звертає увагу на те, що позивач мав законно обґрунтовані очікування на отримання повідомлення про дату розгляду справи судом протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його надсилання судом передбачено Законом.

Правомірно очікуючи повідомлення про розгляд судом протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 статті 130 КУпАП щодо позивача, він здійснював керування транспортним засобом, оскільки про заборону вказаних дій не був поінформований жодним із законодавчо встановлених способів.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 239314 від 12.09.2024 про притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене вище, позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 полку №2, Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Гурового В.В., Департаменту патрульної поліції підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з задоволенням позову та відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства, на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 полку №2, Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Гурового В.В., Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 239314 від 12.09.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Майстренко