Справа № 420/38252/24
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17 січня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянувши в письмовому провадженні клопотання представника відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомоленням (викликом) сторін у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.12.2024 через систему «Електронний суд» звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону (зареєстрований канцелярією суду 10.12.2024), у якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону щодо відмови в нарахуванні та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з органів прокуратури;

зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Південного регіону (вул. Пироговська, 11, м. Одеса, 65012, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 38296363) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (номер поточного рахунку IBAN НОМЕР_2 , відкритого у відділенні АТ КБ «ПриватБанк», код МФО банку одержувача 305299, код ЄДРПОУ банку одержувача 14360570) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з органів прокуратури у розмірі 1947484,51 грн.

Ухвалою суду від 12.12.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків 5 днів з дня отримання копії ухвали.

В ухвалі від 12.12.2024 судом визначено спосіб усунення виявлених недоліків, а саме шляхом надання до суду уточненої позовної заяви з зазначенням відомостей про поштовий індекс місця проживання (перебування) позивача, а також відомих номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти відповідача разом з її копіями для інших учасників справи, або докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України.

13.12.2024 через систему «Електронний суд» позивачем, з метою усунення вказаних в ухвалі від 12.12.2024 недоліків позовної заяви, до Одеського окружного адміністративного суду було подано заяву про усунення недоліків (зареєстрована канцелярією суду 16.12.2024), до якої долучено уточнену позовну заяву з доказами її відправки на адресу відповідача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадження).

Представником відповідача 03.01.2025 через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву в якому заявлене клопотанням про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (зареєстровано канцелярією суду 06.01.2025), яке вмотивоване тим, що за змістом п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище. Предметом розгляду цієї справи є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення в повному обсязі розрахунку з позивачем при проходження ним публічної служби на посаді прокурора. Однак, посада публічної служби, яку обіймав позивач та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір, належить до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до ст. 513 Закону України «Про запобігання корупції».

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, суд зазначає наступне.

Частинами першою - четвертою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до примітки до статті 503 Закону України "Про запобігання корупції" під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, прокурори.

Отже, ця справа у розумінні пункту 1 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України не належить до справ незначної складності.

Водночас така характеристика справи автоматично не відносить її до тієї категорії справ, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження.

Так, частинами другою - четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження.

Ця справа не підпадає під вичерпний перелік справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження відповідно до вимог частини четвертої статті 12 та частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 04.11.2021 у справі №380/757/20.

В ухвалі від 19.12.2024 судом було вказано, що позивач у позовній заяві не посилається на необхідність виклику свідків, призначення у справі експертиз, забезпечення доказів чи вжиття судом інших дій, для вчинення яких необхідним було б призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи, суддя доходить висновку про можливість розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у поданому клопотання не просить про виклик свідків, призначення у справі експертиз чи вжиття судом інших дій, для вчинення яких необхідним було б проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем не наведено обставин, які б свідчили про неможливість розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження та доцільність її розгляду за правилами загального позовного провадження.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019 року у справі №9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зазначає, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які можуть бути висловлені нею у відзиві на позов чи запереченнях на відповідь на відзив (за умови його подання), не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Дослідивши матеріали справи, зважаючи на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, категорію та складність справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, оскільки представником відповідача не висвітлено конкретних даних та не наведено доводів щодо необхідності саме публічного розгляду справи, міркування ефективності та економії переважають в даному випадку з огляду на те, що питання права та обставини справи не становлять особливої складності.

Керуючись статтями 12, 248, 257-262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Роман КАРАВАН