Справа № 300/9089/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" січня 2025 р. справа № 300/9089/24
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, заявник, пенсіонер, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Раврик Ігор Дмитрович (надалі по тексту також - представник позивача, адвокат Раврик І.Д.), звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, орган пенсійного забезпечення, Управління, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 о/р № НОМЕР_1 від 19.08.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно поданої заяви від 12.01.2023, з врахуванням довідок про заробітну плату від 22.08.2022 за №02-685, №02-686 та від 28.11.2022 за №592/10, виданих ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу російської федерації.
Підставою звернення ОСОБА_1 із вказаним позовом є протиправні, на переконання позивача, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у врахуванні даних про заробітну плату зазначену у довідках від 22.08.2022 та від 28.11.2022 при призначенні пенсії за віком.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 12.01.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про допризначення пенсії у зв`язку із поданими додатковими документами, зокрема, довідками про заробітну плату від 22.08.2022 за №02-685, №02-686 та від 28.11.2022 за №592/10, виданих ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу російської федерації. За результатами розгляду вказаного звернення, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило заявнику у здійсненні такого перерахунку. Не погодившись із коментованою відмовою ОСОБА_1 звернувся до суду з метою захисту своїх порушеним прав та рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 у справі №300/4522/23, яке за наслідками апеляційного перегляду набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 і зобов`язано повторно розглянути заяву позивача від 12.01.2023.
Як стверджує ОСОБА_1 така відмова відповідача є протиправною, оскільки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не взяло до уваги мотиви, наведені у рішенні Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 у справі №300/4522/23, за якими неможливість на даний час провести перевірку відповідності змісту довідок про заробітну плату, виданих на території РФ первинним документам, на підставі яких їх видано, не спростовує відповідність таких довідок, оскільки такі довідки видані на підставі первинних бухгалтерських документів/особових рахунків по нарахуванню заробітної плати та враховуються при нарахуванні пенсії. З наведених підстав, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України). Одночасно судом витребувано додаткові докази, необхідні для розгляду справи (а.с.35-36).
Як зазначив представник відповідача, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 у справі №300/4522/23, яке за наслідками апеляційного перегляду набрало законної сили, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 12.01.2023 щодо допризначення пенсії у зв`язку із поданням додаткових документів відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV (надалі по тексту також Закон №1058-IV), згідно довідок про заробітну плату від 22.08.2022 за №02-685, №02-686 та від 28.11.2022 за №592/10.
Орган пенсійного забезпечення стверджує, що за змістом правового регулювання статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна платка (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Підтвердження довідки про заробітну плату здійснюється шляхом перевірки відповідності суми заробітної плати, зазначеної у довідці, первинними документами.
На переконання Управління, оскільки довідка про заробітну плату не підтверджена первинними документами і не підтверджена результатами перевірки відповідності суми заробітної плати, зазначеної у довідці, первинними документами, відповідно відсутні підстави для обчислення пенсії згідно довідок про заробітну плату від 22.08.2022 за №02-685, №02-686 та від 28.11.2022 за №592/10. Рішенням суду від 01.12.2023 у справі №300/4522/23 не зобов`язано орган пенсійного забезпечення врахувати заробіток за 1986-1990 роки, а лише зарахувати позивачу період роботи з січня 1986 року по вересень 1990 року до страхового стажу.
Також від відповідача через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему надійшло клопотання із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 13.01.2025" про долучення доказів, реєстрацію якого здійснено судом 13.01.2025 за вх.№809/25 (а.с.95-98).
Представник позивача адвокат Раврик І.Д. скерував через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему заперечення (на відповідь на відзив) із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 13.01.2025", яке зареєстровано судом разом із письмовими доказами 13.01.2025 за вх.№934/25 (а.с.99-103). У поданих запереченнях представник позивача не погоджується з доводами органу пенсійного забезпечення, викладеними у відзиві на позовну заяву, з огляду на таке.
Зазначив, що ОСОБА_1 не може бути позбавлений права на нарахування пенсії згідно спірних довідок через неможливість перевірки їх достовірності органом пенсійного забезпечення у зв`язку з обставинами, що виникли не з вини позивача, та на які останній не міг жодним чином впливати. Вказав, що позивачем не пропущено строк звернення до суду оскільки, як перший так і другий раз ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду в межах терміну оскарження рішень про відмову в перерахунку пенсії. Саме через протиправні дії відповідача заявник не може вчасно отримати належну йому пенсію, адже ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не взято до уваги мотивів з яких виходив суд у рішенні від 01.12.2023 у справі №300/4522/23, якими вказано на законність довідок про заробітну плату від 22.08.2022 року №02-685, 02-686 та 592/10 від 28.11.2022 року виданих ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу російської федерації. З огляду на вище викладене, просив задовольнити позовні вимоги.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзив на позовну заяву, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з липня 2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.
Позивач 12.01.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою щодо допризначення пенсії із поданими додатковими документами відповідно до статті 40 Закону №1058-IV (а.с.82).
До поданої заяви від 12.01.2023 позивач подав, зокрема довідки про заробітну плату від 22.08.2022 №№02-685, №02-686 та від 28.11.2022 №592/10, виданих ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу (а.с.83-84).
У зв`язку з впровадженням екстериторіальності, заява позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області була скерована в Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для опрацювання.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.01.2023 №18, керуючись статтею 40 Закону № 1058-IV, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, оскільки довідки про заробітну плату не підтверджені первинними документами (а.с.86).

Згідно записів №№12-18 трудової книжки НОМЕР_2 у період 09 січня 1986 року по 15 вересня 1990 року позивач працював в Паховському управлінні бурових робіт на території РФ, яке відповідно до історичних довідок від 22.08.2022 №№01-685, 01-686, виданих ООО "Бурова компанія "Євразія", недноразовано реоганізовувалося, у 2021 році реорганізовано в ООО "Бурова компанія "Євразія" (а.с.53-59).

Згідно довідки про заробітну плату від 28.11.2022 №592/10, виданої ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу, позивач отримував щомісячно заробітну плату у період січня 1986 року по вересень 1990 року (а.с.85).

Коментовані обставини встановлені рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 у справі №300/4522/23, яке за наслідками апеляційного оскарження набрало законної сили 25.07.2024.

В силу вимог частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 у справі №300/4522/23, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 20.01.2023 №18 та зобов`язання до вчинення дій, задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в перерахунку пенсії від 20.01.2023 №18;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з січня 1986 року по вересень 1990 року в ООО "Бурова компанія "Євразія";

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.01.2023 щодо допризначення пенсії у зв`язку із поданими додатковими документами відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV, згідно довідок про заробітну плату від 22.08.2022 №№02-685, №02-686 та від 28.11.2022 №592/10.

За наслідками апеляційного оскарження, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2024 у справі № 300/4522/23 (провадження № А/857/25635/23) апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року по справі №300/4522/23 без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/120609228).

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 у справі №300/4522/23 набрало 25.07.2024 законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115342634).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання цього судового рішення о/р №18 від 19.08.2024 (від 27.08.2024 за №14244/03-16) про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки довідка про заробітну плату не підтверджена первинними документами і не підтверджена результатами перевірки відповідності суми заробітної плати, зазначеної у довідці, первинними документами, відповідно відсутні підстави для обчислення пенсії згідно довідок про заробітну плату від 22.08.2022 за №02-685, №02-686 та від 28.11.2022 за №592/10. Крім того, судовим рішенням не зобов`язано врахувати заробіток за 1986-1990 роки (а.с.87).

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що спірні правовідносини є окремими в правовому полі та за своєю суттю не є наслідками невиконання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 у справі №300/4522/23, а тому не можуть бути такими, що розглядаються в порядку статтей 382, 383 КАС України, проте досліджуються судом в межах цієї адміністративної справи №300/9089/24, з огляду на таке.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 у справі №300/4522/23, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.01.2023 щодо допризначення пенсії у зв`язку із поданими додатковими документами відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV, згідно довідок про заробітну плату від 22.08.2022 №№02-685, №02-686 та від 28.11.2022 №592/10.

Орган пенсійного забезпечення в процесі виконання коментованого судового рішення прийняв нове рішення о/р №18 від 19.08.2024 (від 27.08.2024 за №14244/03-16) про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з підстав непідтвердженості довідок про заробітну плату первинними документами.

Водночас, рішення суду від 01.12.2023 у справі №300/4522/23 у своїй мотивувальній частині містить висновок такого змісту: "[…]Суд зазначає, що неможливість на даний час провести перевірку відповідності змісту довідок про заробітну плату, виданих на території РФ первинним документам, на підставі яких їх видано, не спростовує відповідність таких довідок, оскільки такі довідки видані на підставі первинних бухгалтерських документів/особових рахунків по нарахуванню заробітної плати та враховуються при нарахуванні пенсії. […] З огляду на вищенаведене, аргументи відповідачів не містять належних та об`єктивно обумовлених обґрунтувань, які б спростовували відповідність поданих позивачем довідок, а сумніви відповідача самі по собі не можуть бути підставою для відмови у врахуванні заробітної плати при нарахуванні позивачу пенсії […]".

Однак, резолютивна частина рішення суду від 01.12.2023 у справі №300/4522/23 не містить вимоги зобов`язального характеру до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області в частині здійснення розгляду заяви ОСОБА_1 із врахуванням висновків суду, а також при прийнятті [оскаржуваного у цій адміністративній справі №300/9089/24] рішення, орган пенсійного забезпечення вказав на нову підставу неврахування спірних довідок, яка не була предметом дослідження суду у справі №300/4522/23, зокрема: "…довідка про заробітну плату не підтверджена результатами перевірки відповідності суми заробітної плати, зазначеної у довідці…".

Вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 о/р № НОМЕР_1 від 19.08.2024, пенсіонер звернувся з цим позовом до суду з метою захисту свого порушеного права, шляхом перерахунку та виплати пенсії згідно поданої заяви від 12.01.2023, з врахуванням довідок про заробітну плату від 22.08.2022 за №02-685, №02-686 та від 28.11.2022 за №592/10, виданих ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу російської федерації.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що склалися в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також Закон №1058-IV).

За змістом пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Положеннями частини 1 статті 40 Закону №1058-IV визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно абзаців 4 і 5 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

В силу правового регулювання підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також - Порядок №22-1), для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Порядку №22-1).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 2.10 Порядку №22-1).

Оцінюючи спірні правовідносини варто мати на увазі, що законодавство про пенсійне забезпечення в силу вимог частини 1 статті 4 Закону №1058-IV базується на Конституції України та складається, серед іншого, з міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (надалі по тексту також закони про пенсійне забезпечення).

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору (частина 2 статті 4 Закону №1058-IV).

Так, Законом України від 11 липня 1995 року за №290/95-ВР ратифіковано Угоду про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів, укладену в рамках Співдружності Незалежних Держав і підписану від імені Уряду України у м. Москві 15 квітня 1994 року (надалі по тексту також Угода від 15 квітня 1994 року).

Відповідно до статті 4 цієї Угоди кожна зі Сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про освіту, відповідні документи про надання звання, розряду, кваліфікації та інші неодмінні для провадження трудової діяльності документи і завірений у встановленому на території Сторони виїзду порядку переклад їх державною мовою Сторони працевлаштування або російською мовою. Трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами. Вразі остаточного виїзду трудівника-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавець (наймач) видає йому довідку або інший документ, який містить відомості про тривалість роботи та заробітну плату помісячно.

Питання пенсійного забезпечення працівників і членів їхніх сімей, згідно статті 9 цієї Угоди, регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року або (і) двосторонніми угодами.

Приписами пунктів 2 і 3 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (надалі по тексту також Угода від 13 березня 1992 року) визначено, що для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11 Угода від 13 березня 1992 року).

В контексті застосування судом, положень коментованої Угоди від 13 березня 1992 року, слід зважати на наступні мотиви.

Так, частинами 1 і 2 статті 13 Угоди від 13 березня 1992 року визначено, що кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.

Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 за №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", прийнято рішення про:

- вихід з цієї Угоди, вчиненої 13 березня 1992 року у м. Москві;

- доручено Міністерству закордонних справ України в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з цієї Угоди.

Листом Міністерства закордонних справ України від 29.12.2022 за №72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року в м. Москва, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19 червня 2023 року.

Таким чином, виникнення правовідносин, зокрема здобуття спірного трудового/страхового стажу із оплатою праці за виконану позивачем роботу, оформлення і видача спірної довідки про заробітну плату, мало місце до 19.06.2023, тобто до виходу Держави Україна з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року.

Окрім вказаного, приписами абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, визначено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Відповідно до статті 22 Федерального закону російської федерації №167-Ф3 від 15.12.2001 "Про обов`язкове пенсійне страхування в російській федерації" передбачено, що страхувальники по відношенню до застрахованих осіб з числа іноземних громадян або осіб без громадянства, які тимчасово проживають на території російської федерації, а також іноземні громадяни та особи без громадянства які тимчасово перебувають на території Російської Федерації, сплачують страхові внески по тарифу, встановленому діючим Федеральним законом для громадян російської федерації на фінансування страхової частини трудових (страхових) пенсій, незалежно від року народження вказаних застрахованих осіб.

Пунктом 1 статті 11 Федерального Закону російської федерації №400-ФЗ від 28.12.2013 "Про страхові пенсії" передбачено, що в страховий стаж включаються періоди роботи або іншої діяльності, які виконуються на території російської федерації при умові, що за ці періоди нараховувались і сплачувались страхові внески в Пенсійний фонд російської федерації.

В Державі Україна право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг регламентовано положеннями статті 8 Закону №1058-ІV.

Як визначено статтею 1 Закону №1058-ІV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (пункт 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV).

За змістом частин 1, 10, 12 статті 20 Закону №1058-ІV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 16 статті 106 Закону №1058-ІV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Такі вимоги визначені і в національному законодавстві російської федерації.

Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення, судом з`ясовано, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 у справі №300/4522/23, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області здійснило перерахунок пенсії позивачу відповідно до Закону №1058-IV, зарахувавши до стажу роботи, серед іншого, періоди роботи з 09.01.1986 по 01.06.1987, з 02.06.1987 по 26.03.1989, з 27.03.1989 по 15.09.1990 свідченням чого є розрахунок стажу Форми РС-право (а.с.96).

Також у мотивувальній частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 у справі №300/4522/23 судом, серед іншого, встановлено наступні обставини та зроблено відповідні правові висновки (а.с.88-93): "...Як встановлено, згідно записів №№12-18 трудової книжки НОМЕР_2 у період 09 січня 1986 року по 15 вересня 1990 року позивач працював в Паховському управлінні бурових робіт на території РФ, яке відповідно до історичних довідок від 22.08.2022 №№01-685, 01-686, виданих ООО "Бурова компанія "Євразія", неодноразово реорганізовувалося, у 2021 році реорганізовано в ООО "Бурова компанія "Євразія" (а.с.13, 14, 19).

Згідно довідки про заробітну плату від 28.11.2022 №592/10, виданої ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу, позивач отримував щомісячно заробітну плату у період січня 1986 року по вересня 1990 року (а.с.12).

Враховуючи вищевикладене, період роботи позивача на території РФ з січня 1986 року по вересень 1990 року відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 підлягає врахуванню до страхового стажу позивача…" (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115342634).

Отже, з огляду на зміст вимог частини 4 статті 78 КАС України, суд висновує, що ОСОБА_1 в період з січня 1986 року по вересень 1990 року працював Паховському управлінні бурових робіт, на території російської федерації. Такі обставини визнаються та не заперечуються сторонами.

Додатково така інформація також підтверджується розрахунком стажу Форми РС-Право (а.с.96).

В матеріалах пенсійної справи міститься довідка видана ОСОБА_1 №592/10 від 28.11.2022, виготовлена підприємством СФ ООО "Бурова компанія "Євразія" (а.с.85).

Коментована довідка містить відомості про заробіток позивача, який враховується при обчисленні пенсії, з розбивкою на дві окремі таблиці "сума заробітку крім премій, доплат і винагород" і "премії, доплати до заробітної плати і нагороди, виплачені за період більше місяця" (а.с.85).

Означеною довідкою в таблиці "сума заробітку, крім премій, доплат і нагород, виплачених за період більше місяця" підтверджено відомості нарахованої заробітної плати позивача, а саме:

- за період з січня по грудень 1986 року на загальну суму 5464,37 російських рублів;

- за період з січня по грудень 1987 року на загальну суму 7128,53 російських рублів;

- за період з січня по грудень 1988 року на загальну суму 9533,88 російських рублів;

- за період з січня по грудень 1989 року на загальну суму 11736,00 російських рублів;

- за період з січня по вересень 1990 року на загальну суму 7294,42 російських рублів.

Відповідачем не враховано коментовану довідку при обчисленні розміру пенсійної виплати ОСОБА_1 , з наступних причин: оскільки довідка про заробітну плату не підтверджена первинними документами і не підтверджена результатами перевірки відповідності суми заробітної плати, зазначеної у довідці, первинними документами, відповідно відсутні підстави для обчислення пенсії згідно довідок про заробітну плату від 22.08.2022 за №02-685, №02-686 та від 28.11.2022 за №592/10. Крім того, судовим рішенням не зобов`язано врахувати заробіток за 1986-1990 роки [мотиви відмови, викладені у рішенні о/р №18 від 19.08.2024 (від 27.08.2024 за №14244/03-16) (а.с.87)].

А також через те, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а також на обставину того, що спірні довідки надані без перекладу на українську мову, що суперечить нормам чинного законодавства [мотиви відмови, викладені у відзиві на позовну заяву].

Слід звернути увагу, що рішення органу пенсійного забезпечення о/р № НОМЕР_1 від 19.08.2024 не містить такої мотивації відмови у врахуванні довідки про заробітну плату, яку викладено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Разом з тим, суд вважає за необхідне також звернути увагу на таке.

У адміністративному позові ОСОБА_1 просить здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно поданої заяви від 12.01.2023, з врахуванням довідок про заробітну плату від 22.08.2022 за №02-685, №02-686 та від 28.11.2022 за №592/10, виданих ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу російської федерації.

Водночас, довідки 22.08.2022 за №02-685, №02-686, видані ООО "Бурова компанія "Євразія" за своїм змістом не є довідками про заробітну плату ОСОБА_1 , отримувану в означеному підприємстві, а лише містять історичні відомості, що стосуються Повховського управління бурових робіт, та в розумінні статті 40 Закону №1058-IV не є належними документами на підставі яких здійснюється перерахунок пенсії.

Відтак, слід відмовити в задоволенні позовних вимог пенсіонера в частині здійснення перерахунку пенсії з урахуванням довідок 22.08.2022 за №02-685, №02-686, видані ООО "Бурова компанія "Євразія".

Стосовно правомірності відмови відповідача у неврахуванні довідки про заробітну плату від 28.11.2022 за №592/10, виданої ООО "Бурова компанія "Євразія" при обчисленні розміру пенсійної виплати ОСОБА_1 , то суд зважає та керується наступними мотивами і правовим регулюванням.

Згідно абзаців 4 і 5 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 2.10 Порядку №22-1).

Так, абзацами 2, 3, 5 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначено:

- за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам (абзац 2);

- у разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5) (абзац 3);

- особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами (абзац 5).

Як слідує зі змісту довідки про заробітну плату від 28.11.2022 за №592/10, виданої ООО "Бурова компанія "Євразія", підставою видачі вказаної довідки є особові рахунки працівника за 1986-1990 роки, що дозволяє зробити висновок про те, що остання видана на підставі первинних документів (а.с.85).

У коментованій довідці містяться відомості про те, що страхові внески за спірні періоди нараховувалися та сплачувалися у Пенсійний Фонд російської федерації у відповідності до законодавства РФ. Суд вказує, що дана довідка підписана відповідальними особами підприємства, на ній міститься відтиск печатки відповідного підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження підприємства, яке видало вказану довідку.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що довідка ООО "Бурова компанія "Євразія" від 28.11.2022 за №592/10 не викликає обґрунтованого сумніву з приводу факту роботи ОСОБА_1 на зазначеному підприємстві та сум нарахованої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, відповідно підтверджує обставини працевлаштування позивача та отримання заробітної плати в період з січня 1986 року по вересень 1990 року.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2.10. довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Системний аналіз коментованих положень Порядку №22-1 вказує на наступне правове регулювання, із якого слід сформувати такі висновки:

по-перше, довідка про заробітну плату від 28.11.2022 за №592/10 хоч за формою не відповідає Додатку 5 Порядку №22-1, втім за своїм змістом повністю відповідає затвердженому бланку довідки, із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано.

Так, у графі "підстава видачі довідки" міститься запис про те, що таку видано на підставі "особових рахунків за 1986-1990 роки" (а.с.85);

по-друге, за приписами абзацу 5 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 довідка за змістом і формою згідно додатку 5 Порядку №22-1 не вимагається для осіб, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод);

по-третє, нормами Порядку №22-1, на які покликається відповідач, не визначено необхідність подання особою разом із довідкою первинних документів, на підставі яких у такі довідки внесені відповідні відомості про нарахування заробітної плати та здійснені нарахування платежів до Пенсійного фонду російської федерації.

З наведеного суд висновує, що така довідка видана на підставі первинних документів, а доводи ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про неврахування означеної довідки через те, що записи в спірній довідці не підтверджено первинними документами (за нормами статті 40 Закону №1058-IV) є безпідставними.

За приписами пункту 4.2 розділу IV Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

- ідентифікує заявника (його представника);

- надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

- уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

- проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

- з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

- повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

- сканує документи, на створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

- надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

- повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

- видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

- повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У відповідності до частини 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно статті 101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд вкотре наголошує, що слід враховувати приписи пункту 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1, за змістом якого право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

В контексті досліджуваного правого регулювання слід відзначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у абзаці 7 пункту 4.7 Порядку №22-1.

В даному випадку орган пенсійного забезпечення не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності інформації зазначеної у спірних архівних довідках, що є порушенням вищезазначених норм.

Неможливість отримання від відповідних органів державної влади необхідної інформації для проведення перевірки чи звірки нічим не підтверджена, жодного скерованого запиту, який залишений без розгляду або у розгляді якого відмовлено, відповідач суду не представив.

За таких обставин пенсійний орган фактично переклав на ОСОБА_1 тягар доказування власного неперевіреного сумніву щодо достовірності документів, отриманих особою, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження відомостей про заробіток позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

У досліджуваному випадку відповідачу слід зважати на те, що у період роби позивача в російській федерації, існував правовий механізм за допомогою якого, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди від 13.03.1992 враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Згідно зазначеної Угоди обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

В частині доводів відповідача про неврахування при обчисленні розміру пенсії довідки ООО "Бурова компанія "Євразія" від 28.11.2022 за №592/10 з підстав відсутності перекладу, суд зазначає про наступне.

Відповідно до статті 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів, укладену в рамках Співдружності Незалежних Держав і підписану від імені Уряду України у м. Москві 15 квітня 1994 року кожна зі Сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про освіту, відповідні документи про надання звання, розряду, кваліфікації та інші неодмінні для провадження трудової діяльності документи і завірений у встановленому на території Сторони виїзду порядку переклад їх державною мовою Сторони працевлаштування або російською мовою. Трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами. У разі остаточного виїзду трудівника-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавець (наймач) видає йому довідку або інший документ, який містить відомості про тривалість роботи та заробітну плату помісячно.

Зміст довідки ООО "Бурова компанія "Євразія" від 28.11.2022 за №592/10 є чітким і зрозумілим суду, а також є зрозумілим і органу пенсійного забезпечення, оскільки така аналізувалась відповідачем при вирішенні питання допризначення пенсії позивачу та відсутність перекладу змісту цього документу не був підставою для неврахування останньої при призначенні пенсії позивачу на виконання рішення суду в розрізі зарахування періодів роботи до страхового стажу з січня 1986 року по вересень 1990 року.

Суд вкотре наголошує, що у відповідності до частини 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно статті 101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З огляду на вказане, надані позивачем документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на перерахунок пенсії лише з тих підстав, що Україною у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво та неможливо надати запит на звірку достовірності відомостей зазначених у довідках про розмір виплаченої позивачу заробітної плати за спірний період.

За таких обставин, є протиправним рішення Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 о/р №18 від 19.08.2024, з врахуванням довідки про заробітну плату від 28.11.2022 за №592/10, виданої ООО "Бурова компанія "Євразія", з мотивів та підстав викладених у такому рішенні.

Водночас, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, серед іншого, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2 КАС України).

Керуючись принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі, для правильного вирішення спірних правовідносин суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Зі змісту довідки довідки про заробітну плату від 28.11.2022 за №592/10, виданої ООО "Бурова компанія "Євразія" ОСОБА_1 за період з січня 1986 року по вересень 1990 року слідує, що в графі 2 "премії, доплати до заробітної плати і винагороди, виплачені за період вище місяця" міститься інформація, зокрема, "…в довідці вказана сума в російських рублях з урахуванням районного коефіцієнту і північної надбавки…" (а.с.85).

Питання неврахування при розрахунку пенсії північної надбавки було предметом розгляду Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, яка в постанові від 09.10.2019 у справі №489/5283/16-а дійшла висновку, що законодавством не передбачено право осіб на врахування до заробітку, з якого обчислюється пенсія, північної надбавки, яку отримували особи під час роботи в районах Крайньої Півночі. Факт сплати роботодавцем позивача страхових внесків з вказаних сум виплаченої надбавки в даному випадку жодного значення для вирішення спору не має. Зазначені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі №345/4049/16-а, і колегія суддів не знайшла підстав для відступлення від зазначених висновків.

Вищевказані висновки Верховного Суду підтримані в подальшому в постановах від 25.05.2022 у справі №348/592/17 та від 17.01.2023 у справі №211/1910/17.

Питання неврахування при розрахунку пенсії районного коефіцієнту було предметом розгляду Верховного Суду, який, зокрема, у постановах від 28.09.2018 у справі №671/86/15-а, від 30.05.2019 у справі №348/2974/14-а, від 06.02.2020 року у справі №348/2381/16-а, від 21.05.2020 у справі №674/633/17, від 17.06.2021 у справі №348/2352/16-а дійшов такого висновку:

"статтею 78 діючого на той час Закону СРСР №1480-I було передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Відповідно до підпункту "д" пункту 15 Інструкції "Про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування", затвердженої Постановою Президії ВЦРПС від 29 лютого 1960 року, в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включалися процентні надбавки за роботу на Крайній Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також районний та поправочний коефіцієнт.

Разом з тим, частиною третьою статті 96 Закону СРСР №1480-I передбачено, що при вибутті таких осіб за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлений, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону…".

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підсумовуючи, враховуючи вищевказані висновки Верховного Суду в подібних правовідносинах щодо застосування норм матеріального права, суд дійшов висновку про те, що пенсія обчислюється із заробітної плати особи, однак із виключенням з такої заробітної плати виплат північної надбавки та районного коефіцієнту.

В спірному випадку, разом із заявою від 12.01.2023 про призначення пенсії позивач надав органу пенсійного фонду довідку від 28.11.2022 за №592/10, видану ООО "Бурова компанія "Євразія" про заробітну плату за період з січня 1986 року по вересень 1990 року (а.с.85), в якій заробітна плата вказана загальною сумою за кожен місяць разом із північною надбавкою та районним коефіцієнтом без їх виокремлення.

Таким чином, з огляду на зміст довідки про заробітну плату від 28.11.2022 за №592/10, видану ООО "Бурова компанія "Євразія" ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не мало можливості самостійно визначити розмір заробітної плати ОСОБА_1 за періоди роботи з січня 1986 року по вересень 1990 року, вирахувавши з неї північну надбавку та районний коефіцієнт, а відтак, така довідка не підлягає врахуванню.

Водночас, у разі отриманням ОСОБА_1 довідки про заробітну плату за періоди роботи з січня 1986 року по вересень 1990 року із виключенням з такої заробітної плати виплат північної надбавки та районного коефіцієнту, останній не позбавлений права звернутись до органу пенсійного забезпечення із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі такого документу.

Інших документів про заробітну плату, окрім довідки від 28.11.2022 за №592/10, видану ООО "Бурова компанія "Євразія" матеріали адміністративної та пенсійної справи не містять.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 о/р № НОМЕР_1 від 19.08.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно поданої заяви від 12.01.2023, з врахуванням довідок про заробітну плату від 22.08.2022 за №02-685, №02-686 та від 28.11.2022 за №592/10, виданих ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу російської федерації.

При вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково (частина 1 статті 245 КАС України).

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

В цій адміністративній справі суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 о/р № НОМЕР_1 від 19.08.2024, а в решті позовних вимог слід відмовити.

При вирішенні позовної вимоги про зобов`язання Управління здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком згідно поданої заяви від 12.01.2023, з врахуванням довідок про заробітну плату від 22.08.2022 за №02-685, №02-686 та від 28.11.2022 за №592/10, виданих ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу російської федерації, суд керується наступними мотивами.

Призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В силу вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Підсумовуючи наведене вище суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення о/р №18 від 19.08.2024 та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату з 12.01.2023 з урахуванням заробітної плати (доходу), відомості про розмір якої внесений до довідок від 22.08.2022 та від 28.11.2022 підлягає до часткового задоволення.

Інші сформовані позовні вимоги та їх формулювання, на переконання суду, поглинаються (враховуються) при вирішенні даного спору, за сформованими вище висновками і вирішення спору по суті.

Розподіляючи між сторонами судові витрати суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Позивачем за подання до суду адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, підтвердженням чого є наявна в матеріалах квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 від 29.11.2024 (а.с.9).

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини виключно Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке прийняло рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 242,24 гривень, що пропорційно становить 25 відсотків від задоволених вимог.

Як визначено частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до котрих, в тому числі, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представником позивача, Раврик Ігор Дмитрович, котрий діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АТ за №1046186 від 14.07.2023, в адміністративному позові просить стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач Воробчак О.П. поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи від 22.11.2024, включають у себе, зокрема, підготовку та подачу позовної заяви до суду в розмірі 3000,00 гривень (а.с.31).

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, станом на дату ухвалення рішення у справі №300/8089/24, в матеріалах адміністративного позову містяться:

- попередній (орієнтований) розрахунку суми судових витрат, які позивач ОСОБА_1 поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи від 22.11.2024 (а.с.31);

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АТ за №1046186 від 14.07.2023 (а.с.32);

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №756 від 05.01.2011 (а.с.33)

Таким чином, представником позивача, на виконання вимог статті 134 КАС України, не надано суду належних доказів, які підтверджують понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 гривень, з огляду на вказане, у суду відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування останніх.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 134, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області о/р №18 від 19.08.2024 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 12.01.2023 щодо допризначення пенсії у зв`язку із поданими додатковими документами відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV, згідно довідок про заробітну плату від 22.08.2022 за №02-685, №02-686 та від 28.11.2022 за №592/10, виданих ООО "Буровая компания "Евразия" (Сибирский филиал).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.01.2023 щодо допризначення пенсії у зв`язку із поданими додатковими документами відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV, згідно довідки про заробітну плату від 28.11.2022 за №592/10, виданої ООО "Буровая компания "Евразия" (Сибирский филиал), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в розмірі 242,24 гривень (двісті сорок дві гривні двадцять чотири копійки).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), АДРЕСА_1 ;

представник позивача Раврик Ігор Дмитрович (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АТ за №1046186 від 14.07.2023), АДРЕСА_2 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Чуприна О.В.