Справа № 400/19/24
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/19/24

Перша інстанція: суддя Бульба Н.О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу адвоката Сагайдака Едуарда Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року у справі за позовом адвоката Сагайдака Едуарда Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2024 року адвокат Сагайдак Е. С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з позовом в якому просив:

- визнати протиправною бездiяльнiсть Національної поліції України щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди в розмiрi 30 000,00 грн, згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі Постанова №168) за період з 24.02.2022 по 02.10.2023;

- зобов`язати Національну поліцію України нарахувати та виплатити додаткову винагороду в розмiрi 30 000,00 грн, встановлену Постановою №168 за період з 24.02.2022 по 02.10.2023 у розмірі 577 292 грн.

Мотивуючи даний позов адвокат указував, що з 19.06.2017 по 02.10.2023 його довіритель проходив службу на посаді головного оперуповноваженого в особливо важливих справах Департаменту забезпечення діяльності, пов`язаної з небезпечними матеріалами Національної поліції України. Фактичне місце несення служби (дислокації) було місто Миколаїв, яке було зоною активних бойових дій.

Відповідно до Постанови №168 ОСОБА_1 має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 гривень з 24.02.2022 по 02.10.2023.

Однак, згідно інформації про грошове забезпечення, ОСОБА_1 за період з 24.02.2022 по 02.10.2023 не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. щомісяця.

За розрахунками адвоката, загальна сума додаткової винагороди за період з 24.02.2022 по 02.10.2023 повинна становити 577 292 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, під час розгляду справи установив, що згідно з інформаційними довідками за період з березня по грудень 2022 року та з січня по грудень 2023 року позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода.

Так, за 2022 рік у сумі 510 644,08 грн, за 2023 рік у сумі 108 913,49 грн.

Тому, суд першої інстанції, враховуючи нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, вважав, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки відсутня бездіяльність відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, адвокат Сагайдак Е. С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , оскаржив його, вважаючи, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права.

У зв`язку з цим, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги зводиться до того, що Постановою №168 передбачено право поліцейського на отримання у період воєнного стану додаткової винагороди в розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

Скаржник указує, що правило щодо пропорційності розміру грошового забезпечення співробітників поліції до виконаної норми праці отримало своє подальше правозастосування у наказі Міністерства внутрішніх справ України №775 від 28.11.2022, яким затверджено «Порядок та умови виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану» (далі Порядок №775).

Однак, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 у період з 01.01.2023 по 02.10.2023 не в повному розмірі отримував додаткову винагороду в розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

Відповідач, скориставшись правом подання відзиву на апеляцію, зазначає про її необгрунтованість та безпідставність. Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Доводи відзиву полягають у тому, що у 2022 році ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода в сумі 30 000 грн. щомісяця. Що стосується 2023 року, то відповідач зазначає про те, що він керувався положеннями Порядку №775, в редакції з 01.02.2023, а саме: підпунктом 1 пункту 2, де указано, що на період воєнного стану додаткова винагорода поліцейським виплачується в розмірах до 10 000 грн. поліцейським, крім тих, що визначені в підпункті 2 цього пункту, пропорційно в розрахунку на місяць.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 з 19.06.2017 по 02.10.2023 проходив службу на посаді головного оперуповноваженого Департаменту забезпечення діяльності, пов`язаної з небезпечними матеріалами Національної поліції України.

Наказом голови генерала поліції третього рангу від 29.09.2023 №1574 о/с дск ОСОБА_1 з 02.10.2023 звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Відповідно до листа Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 25.01.2024 та інформаційних довідок, за період з березня 2022 року по грудень 2022 року ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. щомісяця, за період з 01.01.2023 по день звільнення в розмірі до 10 000 грн. щомісяця.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для її часткового задоволення, з огляду на таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, який існує і на даний час.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168, в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 вказаної постанови Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

У пункті 5 цієї постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 внесені, зокрема, такі зміни до Постанови №168:

- в абзаці першому пункту 1 постанови слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»;

- пункт 1 постанови доповнено новим абзацом такого змісту: «Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення»;

- доповнено постанову пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Слід зазначити, що зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 змін до Постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №775 від 28.11.2022 затверджено Порядок №775.

Згідно пункту 1 Порядку №775, ці Порядок та умови визначають механізм і розмір виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди поліцейським, передбаченої пунктом 1 Постанови №168.

За правилами підпунктів 1, 2 пункту 2 Порядку №775 на період дії воєнного стану додаткова винагорода поліцейським виплачується в розмірах:

1) до 10 000 гривень - поліцейським, крім тих, що визначені в підпункті 2 цього пункту, - пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які здійснюють повноваження поліції в місцях завдання ракетних ударів та/або ударів безпілотних літальних апаратів (далі - удари), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу їх здійснення.

2) до 30 000 гривень - поліцейським, які проходять службу на територіях Харківської, Донецької, Луганської, Запорізької, Херсонської областей, Нікопольської, Марганецької міських, Червоногригорівської селищної, Покровської, Мирівської сільських територіальних громад Нікопольського району, Зеленодольської міської, Грушівської сільської територіальних громад Криворізького району Дніпропетровської області, Новопавлівської, Великомихайлівської сільських, Покровської селищної територіальних громад Синельниківського району Дніпропетровської області, Очаківської міської, Куцурубської сільської територіальних громад Миколаївського району Миколаївської області, Сновської, Корюківської міських територіальних громад Корюківського району, Семенівської та Новгород-Сіверської міських територіальних громад Новгород-Сіверського району, Городнянської міської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області, Середино-Будської, Дружбівської, Глухівської міських, Зноб-Новгородської, Свеської, Есманьської, Шалигинської селищних територіальних громад Шосткинського району, Путивльської міської, Новослобідської сільської територіальних громад Конотопського району, Білопільської міської, Краснопільської, Хотінської селищних, Миропільської, Юнаківської сільських територіальних громад Сумського району, Великописарівської селищної територіальної громади Охтирського району Сумської області пропорційно в розрахунку на місяць.

Як свідчать обставини справи, Національна поліція України у період з березня по грудень 2022 року нараховувала та виплачувала ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Однак, після прийняття Порядку №775, додаткова винагорода позивачу у 2023 році до моменту його звільнення виплачувалась до 10 000 гривень, тобто не у розмірі передбаченому пунктом 1 Постанови №168.

Вирішуючи законність таких дій суб`єкта владних повноважень, колегія суддів вважає необхідним звернутися до висновків, викладених у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року, ухваленого за результатом розгляду зразкової справи №260/3564/22.

Так, у цій справі Верховний Суд розглядав справу за позовом працівника Служби судової охорони до Територіального управління Служби судової охорони у Закарпатській області та Державної судової адміністрації України про протиправність дій щодо ненарахування і невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.

У зразковій справі, як і у даній справі за позовом ОСОБА_1 , Державна судова адміністрація України наказом від 31.10.2022 №396 затвердила Порядок і умови виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану (далі Порядок №396), на виконання вимог Постанови №168.

У пункті 7 цього Порядку №396 унормовано, що додаткова винагорода виплачується в таких розмірах: 30 000 гривень - співробітникам, які проходять службу в районах ведення бойових дій, пропорційно в розрахунку на місяць; 10 000 гривень - іншим співробітникам пропорційно в розрахунку на місяць; 100 000 гривень - співробітникам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Однак, Верховний Суд указав, що, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру додаткової винагороди, слід застосовувати норми постанов Кабінету Міністрів України, а не Порядку №396, який прийнятий на виконання відповідних постанов, проте суперечить їм у відповідній частині.

Системний аналіз пункту 2-1 Постанови №168 свідчить, що наявність у ДСА України права встановлювати «порядок і умови виплати додаткової винагороди» не є тотожним праву встановлювати «розміри додаткових винагород».

Проводячи паралель між зразковою справою та даною справою за позовом ОСОБА_1 , колегія суддів також вважає, що наявність у МВС України права встановлювати «порядок і умови виплати додаткової винагороди» не є тотожним праву встановлювати «розміри додаткових винагород».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає протиправними дії Національної поліції України щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі до 10 000 грн., встановленої підпунктом 1 пункту 2 Порядку №775, за період з 01.01.2023 по 02.10.2023.

Щодо періоду з 24.02.2022 по 31.12.2022 колегія суддів вважає, що з боку суб`єкта владних повноважень відсутня протиправна бездіяльність щодо невиплати позивачу додаткової винагороди, оскільки така виплачувалась щомісячно в розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

З цим також погодився в апеляційній скарзі і адвокат Сагайдак Е. С., який діє в інтересах ОСОБА_1 .

За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 317 КАС України, належить скасувати в частині відмови в задоволенні позову щодо періоду з 01.01.2023 по 02.10.2023 та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову наступним шляхом:

- визнати протиправними дії Національної поліції України щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі до 10 000 грн., встановленої підпунктом 1 пункту 2 Порядку №775, за період з 01.01.2023 по 02.10.2023;

- зобов`язати Національну поліцію України провести перерахунок та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, в розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.01.2023 по 02.10.2023, з урахуванням виплачених сум.

Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України, не здійснюється.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Сагайдака Едуарда Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року скасувати, в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні позову щодо періоду з 01.01.2023 по 02.10.2023.

Ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії Національної поліції України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі до 10 000 грн., встановленої підпунктом 1 пункту 2 наказу Міністерства внутрішніх справ України №775 від 28.11.2022, яким затверджено «Порядок та умови виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану», за період з 01.01.2023 по 02.10.2023.

Зобов`язати Національну поліцію України (код за ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168, в розмірі до 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.01.2023 по 02.10.2023, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 16.01.2025.