Справа № 480/9430/24
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
17 січня 2025 року Справа № 480/9430/24
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Глазько С.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_2 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, у якій просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у проведенні перерахунку розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за наступні періоди:
- з 01.01.2021 по 31.12.2021, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2270 грн, встановленого на 01.01.2021 абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік»;
- за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481,00 грн, встановленого на 01.01.2022 абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік»;
- за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 рік, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684,00 грн, встановленого на 01.01.2023 року абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік»;
- з 01.01.2024 по 31.12.2024 включно, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн, встановленого станом на 01.01.2024 рік абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та здійснити виплату розміру довічного грошового утримання судді у відставці за наступні періоди:
- з 01.01.2021 по 31.12.2021, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2270 грн, встановленого на 01.01.2021 рік абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік», з урахуванням раніше виплачених сум;
- за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481,00 грн, встановленого на 01.01.2022 абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік», з урахуванням раніше виплачених сум;
- за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684,00 грн, встановленого на 01.01.2023 абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», з урахуванням раніше виплачених сум;
- з 01.01.2024 по 31.12.2024 включно, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн, встановленого станом на 01.01.2024 абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік», з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Однак, після відкриття провадження у справі було встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 122, 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Так, відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень частини 3 статті 122 КАС України, при цьому, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, вказаними нормами встановлений шестимісячний строк звернення до суду з позовом у вказаних правовідносинах.

Вирішуючи ж питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року №340/1019/19).

Суд звертає увагу, що довічне грошове утримання є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі його виплата та розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про нарахування та виплати такого утримання.

Таким чином, у разі не проведенням органом Пенсійного фонду України перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці автоматично, позивач фактично стає відомо про порушення своїх прав з дня отримання місячної виплати.

Отже, з дня отримання довічного грошового утримання судді у відставці особою, якій її призначено, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй довічного грошового утримання судді у відставці звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Верховний Суд у справі № 240/12017/19 зазначив, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. За висновком Суду, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Суд звертає увагу, що пропущений строк звернення до суду з позовом може бути поновлений за наявністю поважних причин, проте позивач не зазначила об`єктивно непереборних обставин, які б не залежали від її волевиявлення або пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що позбавили позивача можливості звернутися до адміністративного суду з даним позовом у встановлений процесуальним законодавством строк.

Так, судом встановлено, що позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн, встановленого на 01.01.2021 абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481,00 грн, встановленого на 01.01.2022 абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684,00 грн, встановленого на 01.01.2023 абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік», за період з 01.01.2024, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн, встановленого абзацом 4 ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік», з урахуванням раніше виплачених сум, лише 28.08.2024 (вперше), а відповідь отримала 27.09.2024, якою позивачу було відмовлено у здійсненні відповідного перерахунку з посиланням на те, що заява не відповідає формі встановленого зразка (а.с.35).

03.10.2024 позивач повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про проведення перерахунку за формою, передбаченою законодавством.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 09.10.2024 № 90 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання (а.с.26).

Отже, судом встановлено, що фактично у проміжок часу з 01.01.2021 по 28.08.2024 (дата звернення позивача до відповідача із заявою щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці) позивачем не вчинялись будь-які дії, спрямовані на відновлення її порушених прав на отримання зазначеної виплати в належному розмірі.

Суд звертає увагу, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Позивач звернулася до суду із даним позовом 26.10.2024, про що свідчить штамп поштового відділення на конверті, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду з позовом в частині позовних вимог за період з 01.01.2021 по 25.04.2024, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, позивачем не надано суду клопотання про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності пропуску такого строку.

Таким чином, для усунення вищевказаного недоліку позивачу необхідно подати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин такого пропуску та наданням відповідних доказів, або уточнити позовні вимоги щодо спірного періоду.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

3. Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.

4. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачеві.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Глазько