Справа № 520/34675/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 р. Справа № 520/34675/23

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 12.02.24 по справі № 520/34675/23

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Харківській області, апелянт), в якій просила:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Харківській області щодо невнесення змін до її інтегрованої картки платника податків з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (код платежу 71010000) шляхом виключення (списання) податкового боргу в розмірі 234 848,02 грн за наслідками визнання протиправною та скасування судом вимоги ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф28 від 04.06.2019;

- зобов`язати ГУ ДПС у Харківській області внести зміни до її інтегрованої картки платника податків з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (код платежу 71010000) шляхом виключення (списання) податкового боргу в розмірі 234 848,02 грн за наслідками визнання протиправною та скасування судом вимоги ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф28 від 04.06.2019.

12.02.2024 рішенням Харківського окружного адміністративного суду позовну заяву задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Харківській області щодо невнесення змін до інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за наслідками визнання протиправною та скасування вимоги ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф28 від 04.06.2019.

Зобов`язано ГУ ДПС у Харківській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 , виключивши суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 234 848,02 грн.

Стягнуто на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просив суд рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що на підставі даних ІКП за технологічним кодом платежу 71010000 (єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми: заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності) ГУ ДФС у Харківській області (м. Куп`янськ) за період з 21.02.2013 до 13.12.2018 винесено рішення на ім`я ФОП ОСОБА_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Рішення) від 26.03.2019 № ЄВ01535406 на суму 283935,13 грн (в т. ч. штраф у розмірі 107078,23 грн та пеня 176856,9 гривень).

Станом на 22.05.2019 сума узгоджена та обліковується в інтегрованій картці платника податків (далі ІКП) як заборгованість.

Винесене Рішення від 26.03.2019 № ЄВ01535406 було погашено повністю шляхом здійснення сплат протягом періоду з травня 2019 року по 07 лютого 2022 року.

Відповідно до бази даних інформаційно-комунікаційної системи органів Державної податкової служби України по ФОП ОСОБА_1 в ІКП за кодом бюджетної класифікації 71010000 (єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми: заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності) станом на 08.12.2023 обліковується заборгованість у сумі 267 169,63 грн, яка складається з нарахувань відповідно до поданих Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (за формою Додаток 4 (відповідно до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом від 14.04.2015 №435 зі змінами та доповненнями, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 15.05.2018 № 511)) за періоди з травня 2019 року по грудень 2020 року та податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за період з І кварталу 2021 року по IV квартал 2021 року.

Станом на дату подання позову вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф28 від 04.06.2019. на виконання судового рішення відповідачем, скасована.

Зазначив, що під час розгляду позову ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування податкової вимоги №Ф28 від 04.06.2019 у справі № 520/27099/21 незаконність нарахувань за рішенням від 26.03.2019 № ЄВ01535406 не досліджувалась, а таке рішення незаконним не визнавалося. Судовим рішенням податкова вимога №Ф28 від 04.06.2019 була визнана протиправною виключно з мотивів порушення процедури реалізації владної управлінської функції органом публічної адміністрації, обставин відсутності у заявника обов`язку з оплати ЄСВ судом у цій справі не встановлювалось. Вважав, що скасування вимоги за рішенням суду не скасовує нарахувань з єдиного внеску, які підлягають сплаті, відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI ( далі- Закон №2464-VI).

Позивачка надала суду відзив на апеляційну скаргу, в якому, заперечуючи проти доводів скарги відповідача, вважаючи правомірним рішення суду першої інстанції просила суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 - без змін.

Позивачка зазначила, що відповідно до ч.4 ст.25 Закону № 2464-VI, у разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку. Податкову вимогу №Ф-28 від 04.06.2019, відповідно до якої її було зобов`язано сплатити штрафні санкції та пеню за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 234848,02 грн, нею було оскаржено. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023 податкову вимогу ГУ ДПС в Харківській області №ф28 від 04.06.2019 визнано протиправною та скасовано.

Звернула увагу суду, що ГУ ДПС у Харківській області самовільно перенаправляло на погашення боргу за вимогою №Ф28 від 04.06.2019, яка була в подальшому скасована, сплачені нею поточні платежі ( за період з червня 2019 року по лютий 2022 року) з ЄСВ за робітників, висвітлюючи це так, нібито нею було узгоджено вимогу про сплату боргу та добровільно сплачено визначену у ній суму. Незважаючи на судове рішення про скасування податкової вимоги, відповідач продовжує обліковувати в її інтегрованій картці платника податків заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 234848,02 грн, що свідчить про неправильне відображення стану її розрахунків із бюджетом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

ФОП ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Харківській області.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №520/27099/21 позов ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Харківській області про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування вимоги задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Харківській області №ф28 від 04.06.2019 на суму 234 848,02 грн. Постанова набрала законної сили 05.09.2023.

Згідно з ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У справі №520/27099/21 судом було встановлено, що 05.02.2018 контролюючим органом сформовано вимогу про сплату позивачкою боргу зі сплати ЄСВ № Ф-28-У у розмірі 102147,58 грн, у зв`язку з наявністю у неї станом на 31.01.2018 заборгованості з ЄСВ.

Постановою Міжрайонного відділу ДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янськ ГТУЮ у Харківській області від 10.05.2018 відкрито виконавче провадження № 56316617 з примусового виконанню вимоги ГУ ДФС у Харківській області від 05.02.2018 № Ф-28-у.

Постановою Міжрайонного відділу ДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янськ ГТУЮ у Харківській області від 21.01.2019 по ВП № 56316617 закінчено виконавче провадження № 56316617 у зв`язку зі сплатою боргу в повному обсязі відповідно до листа ГУ ДФС у Харківській області від 06.07.2018 за вх. № 6108/14.14-28.

Згідно з інтегрованою карткою платника податків за 2019 рік та копіями платіжних доручень, які знаходяться в матеріалах справи, позивачкою з 01.01.2019 по 20.08.2022 ЄСВ сплачено в розмірі 77061,22 грн. з переплатою в розмірі 1708, 95 грн.

Відповідно до довідки ГУ ДФС у Харківській області № 12522/9/20-40-07-16 від 18.04.2019 станом на 01.02.2019 заборгованість зі сплати єдиного внеску на 01.03.2019 відсутня.

Рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 26.03.2019 № ЄВ01536406 ОСОБА_1 нараховане штрафні санкції у розмірі 283 935,13 грн, у тому числі штраф у розмірі 15802,60 грн (10 % до 01.01.2015 ) за період з 21.02.2013 до 31.12.2014 , штраф у розмірі 91275,63 грн (20 % з 01.01.2015 ) за період з 01.01.2015 до 13.12.2018 та пеню у розмірі 176856,90 грн.

Контролюючим органом сформовано вимогу № ф28 від 04.06.2019 за період з 21.02.2013 до 31.12.2014 , з 01.01.2015 до 13.12.2018 , тобто за періоди, за які позивачкою сплачена заборгованість за податковою вимогою № Ф-28-у від 05.02.2018, що підтверджується матеріалами справи.

Зазначена податкова вимога була визнана протиправною та скасована постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023 як необґрунтована, оскільки була сформована контролюючим органом за період, за який заборгованість позивачкою вже сплачена, що призведе до подвійної сплати нею страхового внеску.

19.09.2023 позивачка звернулась до ГУ ДПС у Харківській області з запитом на отримання інформації щодо виконання рішення суду по справі № 520/27099/21 від 05.09.2023 в частині скасування вимоги № Ф28 від 04.06.2019 на суму 234 848,02 грн, із внесенням змін до інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 та чи скасовано рішення податкового органу від 26.03.2019 № ЄВ01536406.

ГУ ДПС у Харківській області листом № 230/ЗПІ/20-40-24-14-03 від 25.09.2023 повідомило позивачку про те, що в інтегрованій картці платника податків ФОП ОСОБА_1 станом на 25.09.2023 обліковується заборгованість сплати ЄСВ (код платежу 71010000) в сумі 267 169,63 грн. На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №520/27099/21 було скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.06.2019 №Ф28 у розмірі 234848,02 грн, та направлено заяву про закриття виконавчого провадження від 11.09.2023 на адресу Куп`янського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрайонного управління юстиції (м. Харків).Податковий орган зазначив про те, що судовим рішенням від 05.09.2023 скасовано лише вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.06.2019 №Ф28, тому відсутні підстави для скасування рішення від 26.03.2019 №ЄВ 01535406 та здійснення відповідних корегувань в інтегрованій картці платника податків.

27.09.2023 позивачка звернулася до ГУ ДПС у Харківській області з заявою, в якій просила ГУ ДПС у Харківській області, зокрема, виконати рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі № 520/27099/21, здійснити корегування відомостей про наявну заборгованість ФОП ОСОБА_1 , внести зміни до облікових даних платника податків ОСОБА_1 та виключити податковий борг за податковою вимогою № Ф28 від 04.06.2019 в сумі 234 848,02 грн, яка скасована 05.09.2023 постановою Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 520/27099/21.

Листом від 25.10.2023 № 53983/6/20-40-24-14-14 ГУ ДПС у Харківській області позивачку повідомлено про те, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі № 520/27099/21 було скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.06.2019 № Ф28 у розмірі 234848,02 грн та направлено заяву про закриття виконавчого провадження на адресу Куп`янського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрайонного управління юстиції (м. Харків). Відповідач також зауважив про відсутність підстав для здійснення корегувань ІКП за кодом платежу 71010000 по єдиному внеску, оскільки в резолютивній частині судового рішення у справі № 520/27099/21 не зазначено про внесення змін до облікових даних платника податків та проведення корегування ІКП шляхом виключення податкового боргу.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив про те, що оскільки у позивачки немає законного обов`язку сплачувати недоїмку з єдиного внеску у сумі 234 848,02 грн, відображення інформації в ІКП про існування у неї такого обов`язку є протиправним.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі- ПК України) .

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464- VI (далі- Закон №2464-VI).

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону № 2464- VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 ч.1 ст. 4 Закону № 2464- VI встановлено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (крім електронних резидентів (е-резидентів).

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абзац третій ч.8 ст. 9 Закону № 2464).

Частиною 12 статті 9 Закону №2464-VI встановлено, що за наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Сума єдиного внеску своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом №2464-VI, є недоїмкою.

Відповідно до ч.3,4 ст.25 Закону №2464-VI суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом (абзац 5 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI.

Згідно із ч. 6 ст. 25 Закону № 2464-VI, за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Згідно з абзацами 7,11 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку.

Відповідно до абз. 4 ч.14 ст.25 Закону №2464-VI порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень податкового органу щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п.п.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п.60.1.4 п.60.1 ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

За п.60.4 ст.60 ПК України у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Як вбачається з п.66.2 ст.66 ПК України, внесення змін до облікових даних платників податків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Механізм формування, надсилання (вручення) та відкликання податкових вимог податковими органами визначає Порядок направлення податковими органами податкових вимог платникам податків , затверджений наказом Міністерства фінансів України №610 від 30.06.2017 (далі- Порядок № 610).

Згідно з абз.5 п.1 та п.2 розділу VI Порядку № 610 податкова вимога вважається відкликаною у день набрання законної сили рішенням суду, яким скасовано суму податкового боргу, визначену у податковій вимозі. Інформація про відкликання податкової вимоги вноситься податковим керуючим до реєстру податкових вимог.

Зазначене узгоджується з підпунктом 4 п.6 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 №449 ( далі- Інструкція №449), де визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо: вимога податкового органу про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили.

Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначені Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5 (далі по тексту - Порядок № 5).

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку № 5 інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку за визначеними параметрами, яка містить інформацію щодо облікових даних платника та призначена для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з реквізитів первинних документів, оброблених засобами ІКС ДПС (податкових декларацій, звітності з єдиного внеску, податкових повідомлень-рішень, рішень податкового органу, повідомлень економічних операторів, отриманих з Електронної системи обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, про розраховану (зменшену) суму акцизного податку за сформовані (деактивовані) унікальні ідентифікатори, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу, даних Казначейства про надходження платежів тощо).

Оперативний облік - це систематизований процес фіксації та відображення в ІКП первинних показників оперативного обліку, утворення / зміни абсолютного значення облікового показника.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІ Порядку №5 для забезпечення ведення оперативного обліку податків, зборів, платежів, єдиного внеску в ІКС ДПС відкриваються ІКП за кожним кодом класифікації доходів бюджету / технологічним кодом єдиного внеску щодо кожного платника, територіального органу ДПС, що відповідає місцю обліку платника або обліку об`єкта оподаткування, коду території територіальної громади

ІКП містить інформацію про первинні показники оперативного обліку, облікові операції та первинні показники оперативного обліку, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Під час проведення облікової операції в ІКП зазначаються дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.

Первинні показники оперативного обліку в ІКП відображаються в хронологічному порядку. Водночас кожний первинний показник оперативного обліку фіксується в окремому рядку із зазначенням коду та його короткого опису з посиланням на реквізити первинних документів, дати його проведення з подальшим автоматичним розрахунком в ІКП первинних показників оперативного обліку.

Згідно з пунктами 4 - 5 розділу І Порядку № 5 відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми ІКС ДПС забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП первинних показників оперативного обліку забезпечує структурний підрозділ, що здійснює облік платежів.

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Порядку №5 первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є, зокрема, рішення суду про вирішення питання по суті (скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання та пені/суми єдиного внеску за результатами судового оскарження), яке набрало законної сили.

Оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП, то матеріально-правовий інтерес платника податків полягає у тому, щоб дані ІКП правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Колегією суддів встановлено, що рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 26.03.2019 № ЄВ01535406 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (ненарахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску ФОП ОСОБА_1 нараховано штрафні санкції у розмірі 283935,13 грн, у тому числі штраф у розмірі 15802,60 грн (10 % до 01.01.2015 ) за період з 21.02.2013 до 31.12.2014, штраф у розмірі 91275,63 грн (20 % з 01.01.2015 ) за період з 01.01.2015 до 13.12.2018 та пеню у розмірі 176856,90 грн.

З метою реалізації примусового стягнення з позивачки штрафних санкцій та пені, які нараховані вказаним рішенням податкового органу від 26.03.2019 за період з 21.02.2013 до 31.12.2014, з 01.01.2015 до 13.12.2018 відповідачем було сформовано вимогу № ф28 від 04.06.2019, яка є як виконавчим документом по примусовій сплаті платником податків штрафних санкцій та пені за період з 21.02.2013 до 31.12.2014, з 01.01.2015 до 13.12.2018.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №520/27099/21 визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Харківській області №ф28 від 04.06.2019 на суму 234848,02 грн.

Суд апеляційної інстанції у справі № 520/27099/21 вважав, що оскаржувана вимога № ф 28 від 04.06.2019 необґрунтована, оскільки сформована контролюючим органом за період, за який заборгованість позивачкою вже сплачена, що призведе до подвійної сплати позивачкою єдиного страхового внеску.

Разом з тим, в інтегровану картку платника податків ФОП ОСОБА_1 не були внесені зміни.

Апелянт зазначив, що станом на 08.12.2023 в інтегрованій картці обліковується заборгованість зі сплати ЄСВ (код платежу 71010000) в сумі 267 169,63 грн, яка складається з нарахувань відповідно до поданих Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (за формою Додаток 4 (відповідно до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом від 14.04.2015 №435 зі змінами та доповненнями, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 15.05.2018 № 511)) за періоди з травня 2019 року по грудень 2020 року та податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за період з І кварталу 2021 року по IV квартал 2021 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону № 2464-VI, за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Апелянт зауважив, що рішення про нарахування штрафних санкцій від 26.03.2019 №ЄВ01535406 було погашено позивачем повністю шляхом здійснення сплат протягом періоду з травня 2019 по 07 лютого 2022 року. Отже, податковий орган згідно з приписами законодавства за рахунок сум, що надходили від платника єдиного внеску протягом періоду з травня 2019 по 07 лютого 2022 року погашав суми недоїмки, штрафних санкцій та пені . Зазначене підтверджується даними ІКП ФОП ОСОБА_1 .

Колегією суддів встановлено, що 16.12.2021 ФОП ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги ГУ ДПС у Харківській області №ф28 від 04.06.2019 в розмірі 234848,02 грн.

Факт оскарження позивачкою податкової вимоги, яка була в подальшому скасована судом у справі № 520/27099/21, свідчить про неузгодженість суми недоїмки, зазначеної у рішенні податкового органу про нарахування штрафних санкцій від 26.03.2019 №ЄВ01535406.

Крім того, доказів отримання ФОП ОСОБА_1 рішення ГУ ДФС у Харківській області від 26.03.2019 № ЄВ01535406 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (не нарахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску матеріали справи не містять.

Враховуючи те, що недоїмка, зазначена у рішенні податкового органу про нарахування штрафних санкцій від 26.03.2019 №ЄВ01535406 не була узгоджена ФОП ОСОБА_1 з податковим органом, відсутні підстави для зарахування в рахунок сплати недоїмки, штрафу та пені, сплачених ФОП ОСОБА_1 сум єдиного внеску протягом періоду з травня 2019 по 07 лютого 2022 року.

Після визнання судом протиправною та скасування податкової вимоги ГУ ДПС у Харківській області №ф28 від 04.06.2029 про сплату боргу (недоїмки) єдиного внеску на суму 234848,02 грн відповідні зміни до ІКП ФОП ОСОБА_1 внесені не були, внаслідок чого стан розрахунку позивачки з бюджетом не відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, ІКП ФОП ОСОБА_1 не відображає фактичний стан її розрахунків з бюджетом ведеться з перекрученням (викривленням) показників внаслідок протиправної бездіяльності ГУ ДПС у Харківській області у зв`язку з нездійсненням відповідних коригувань в ІКП, враховуючи постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №520/27099/21.

Відповідно до п.9.1. розділу ІХ Порядку обліку платників податків і зборів , затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (далі- Порядок №1588) контролюючі органи проводять внесення змін і доповнень до Єдиного банку даних юридичних осіб та Реєстру самозайнятих осіб на підставі: рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно з п.74.1. ст.74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Відповідно до ст.19-3 ПК України реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням здійснюють Державні податкові інспекції.

Згідно з п.п.21.1.10. ст.21 ПК посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані вносити до інформаційних баз даних інформацію з документів, отриманих від платників податків у паперовій формі, а також інформацію про взаємодію з платниками податків, отриману в іншій формі.

Оскільки позивачка не має законного обов`язку сплачувати недоїмку з єдиного внеску у сумі 234848,02 грн, відображення інформації про існування такого обов`язку є протиправним.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що відображення контролюючим органом в ІКП відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

З огляду на обставини справи та нормативне регулювання, зумовлене фактичною правовою природою цих обставин, колегія суддів вважає правильним висновки суду першої інстанції про те, що податковий орган як суб`єкт владних повноважень, безпосереднім обов`язком якого є контроль за правильністю нарахування та сплати податків і зборів суб`єктами господарювання, неправомірно не вніс зміни до ІКП ФОП ОСОБА_1 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за наслідками визнання протиправною та скасування вимоги ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф28 від 04.06.2019.

Зважаючи на це, безпідставними є посилання апелянта, як на підставу не здійснення корегувань ІКП за кодом платежу 71010000 по єдиному внеску, на те, що в резолютивній частині судового рішення у справі №520/27099/21 не зазначено про внесення змін до облікових даних платника податків та проведення корегування ІКП шляхом виключення податкового боргу.

Доводи апелянта про те, що під час розгляду позову ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування податкової вимоги №Ф28 від 04.06.2019 у справі № 520/27099/21 незаконність нарахувань за рішенням від 26.03.2019 № ЄВ01535406 не досліджувалась, а також те, що податкова вимога №Ф28 від 04.06.2019 була визнана протиправною виключно з мотивів порушення процедури реалізації владної управлінської функції органом публічної адміністрації, спростовується постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023 у цій справі, в мотивувальній частині якої, колегією суддів зазначено, що податкова вимога №ф 28 від 04.06.2019 сформована контролюючим органом за період, за який заборгованість позивачкою вже сплачена , що призведе до подвійної оплати нею єдиного страхового внеску.

Рішення податкового органу від 26.03.2019 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску дійсно не визнавалось судом незаконним, але була визнана протиправною та скасована податкова вимога ГУ ДПС у Харківській області №ф28 від 04.06.2019 про сплату боргу (недоїмки) єдиного внеску на суму 234848,02 грн , яка є виконавчим документом, сформованим з метою реалізації примусового стягнення з позивачки штрафних санкцій та пені, які нараховані вказаним рішенням податкового органу від 26.03.2019 за період з 21.02.2013 до 31.12.2014, з 01.01.2015 до 13.12.2018. Натомість відповідні зміни до ІКП ФОП ОСОБА_1 внесені не були, внаслідок чого стан розрахунку позивачки з бюджетом не відповідає фактичним обставинам справи.

При розгляді даного спору, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладену у постановах від 19 лютого 2019 року у справі № 825/999/17, від 26 лютого 2019 року у справі № 805/4374/15-а, від 25 березня 2020 року у справі № 826/9288/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 813/1760/18, від 01 липня 2020 року у справі № 640/8980/19, від 17 червня 2021 року у справі № 520/7599/19, від 25.03.2020 року у справі № 826/9288/18.

Верховний Суд зазначав, що у разі визнання вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску протиправною з огляду на відсутність у суб`єкта господарювання податкового боргу, вимога про здійснення коригування відомостей в ІКП є також обґрунтованою, оскільки дані ІКП повинні відображати його дійсний стан розрахунків з бюджетом.

У постанові від 19.02.2019 у справі №825/999/17 Верховний Суд також дійшов висновку, що при визначенні питання про правомірність нарахування платнику податків пені належним способом захисту, що відносить порушені права, є коригування в інформаційній системі органів ДФС даних інтегрованої картки шляхом виключення неправомірно нарахованих сум пені.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на те, що ГУ ДПС у Харківській області допущено порушення, за яке позивач, як платник податків, який дотримався законодавчо визначеної процедури, щодо оскарження податкової вимоги не повинен нести відповідальності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо не внесення змін до ІКП ФОП ОСОБА_1 шляхом виключення із неї суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 234 848,02 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені всі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 311, 315, 316, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року по справі № 520/34675/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк