Справа № 930/3055/24
Суддя: Царапора О. П.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 930/3055/24
Провадження №2-а/930/13/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Царапори О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу, за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача

29.11.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови, мотивуючи його тим, що 31 жовтня 2024 року постановою винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог абз. 3 ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 2 п.6 постанови кабінету міністрів України від 16 травня 2024 року №560 «про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації , на особливий період», а саме 21.10.2024 року громадянин ОСОБА_1 був направлений на проходження військово лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , від чого відмовився згідно пояснення та акту фіксування відмови від проходження медичного огляду громадянина ОСОБА_1 , що є порушенням мобілізаційного законодавства.

Підставою для прийняття постанови є протокол про адміністративне правопорушення №6/258 від 21.10.2024 в якому зазначалось, що 21.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 був доставлений ОСОБА_1 який відмовився від проходження військово-лікарської комісії , яка була йому запропонована з метою встановлення ступеня придатності до військової служби, чим порушив вимоги ч.3 п.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Таким чином в діях гр. ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

З даною постановою позивач не погоджується, оскільки вважає, що не допускав порушення вимог діючого законодавства та не скоював адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Так, 21.10.2024 року рухався на автомобілі в напрямку м. Немирів Вінницького району Вінницької області, через м. Літин, в особистих справах та був зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, у супроводі працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 прослідував до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення особистих даних. Після уточнення даних, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було запропоновано пройти військово-лікарську комісію, на що позивачем було надано пояснення, про те, що він постійно мешкає у м. Немирів, там же зберігається вся його медична документація, оскільки він перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 то і військово-лікарську комісію має проходити за місцем перебування на військовому обліку.

Однак, незважаючи на надані ним пояснення, відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП України.

Так, мене притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 21.10.2024 року , будучи військовозобов`язаним, відмовився від проходження медичного огляду, не зважаючи на те, що я пояснив про своє бажання проходити його за місцем реєстрації.

Окрім того, позивачем пройдено ВЛК 21.05.2024 року при ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що він повідомив посадову особу ІНФОРМАЦІЯ_2 ст. лейтенанта ОСОБА_3 , який складав протокол, надавши йому для огляду військово-обліковий документ .

В військово-обліковому документі № 3 вказано, що позивач підлягає повторному медичному огляду травень 2029 року.

Внаслідок цього, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 31.10.2024 року, винесеної відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити.

Виклад позиції відповідача

15.01.2025 року на адресу суду від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача просить продовжити строк для надання відзиву.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем 12.12.2024 року отримано копію позовної заяви із доданими до неї документами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав 02.12.2024 року. Ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, який становить 5 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження.

Відповідно до ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки заява відповідача про продовження строку на надання відзиву подана після закінчення строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, внаслідок цього відсутні підстави для задоволення поданої відповідачем заяви та відсутні підстави для прийняття відзиву, поданого поза межами строку, встановленого судом.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 02.12.2024 року поновлено позивачу процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом, прийнято до розгляду позовну заяву та визначено, що справа буде розглянута у порядку спрощеного провадження в судовому засіданні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням положень ч. 8 ст. 262 КАС України, судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у ній доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_4 31 жовтня 2024 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП із змісту якої вбачається, що згідно відомостей зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення за вх. №6/258 від 21.10.2024 р. громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 2 п. 6 постанови кабінету міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», а саме 21.10.2024 року громадянин ОСОБА_1 був направлений на проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , від чого відмовився згідно пояснення та акту фіксування відмови від проходження медичного огляду громадянина ОСОБА_1 , що є порушенням мобілізаційного законодавства.

Як вбачається із пояснень, наданих 21.10.2024 року ОСОБА_1 , останньому не зрозуміло і не відомо про причину постановки в розшук, так як має усі необхідні облікові документи. Відмовився від проходження ВЛК у Літині та зобов`язався пройти у ТЦК № 3 по місцю реєстрації.

Як вбачається із військово-облікового документу № 3 від 22.05.2024 року, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , придатний до військової служби гр. ІІ. Рішення військово-лікарської комісії від 21.05.2024 року при ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підлягає повторному огляду у травні 2029 року.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні постановлено ввести воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено, тому особливий період в Україні триває по теперішній час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 запроваджено загальну мобілізацію.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно із пунктом 74 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» №560 від 16 травня 2024 року, резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

За приписами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

На військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК, подаються: направлення із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, ТЦК та СП, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника). Зразок направлення наведено в додатку 14.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно- правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Частина третя статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, у вигляді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 №154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення.

Згідно із ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки суду

Оскільки ОСОБА_1 мав при собі чинний військово-обліковий документ, а саме військово-обліковий документ № 3, який містив відомості про проходження останнім ВЛК при третьому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 та відомості про дату повторного медичного огляду, у Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 були відсутні підстави складати оскаржувану постанову, оскільки склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відсутній, за відсутністю однієї із складових вказаного правопорушення, а саме - об`єктивної сторони правопорушення (у відповідача були відсутні підстави для направлення позивача на проходження ВЛК).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає, що оскаржувана постанова, складена відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення прийнята не у способи, що передбачені Конституцією та законами України, тому є протиправною і підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Роподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Внаслідок цього, з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 72-78, 139, 229, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 31.10.2024 року, винесеною відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 17000.00 грн., провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп. (шістдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя О.П. Царапора