Справа № 500/7335/24
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7335/24

15 січня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду, через представника - адвоката Дарморіс Оксану Маркіянівну, надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач 2), в якій просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.10.2024 № 36 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 з 17.10.2024 до пільгового стажу за Списком № 1 період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 17.06.2010 по 23.04.2013;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити з 17.10.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-УІІІ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За результатами розгляду заяви, за принципом екстериторіальності, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення від 24.10.2024 №36 про відмову в призначені пенсії, у зв`язку із тим, що позивачка не набула необхідного пільгового стажу та не досягнула пенсійного віку 50 років.

З такими твердженнями Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області позивачка не згідна, вважає вказані дії відповідача 1 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 протиправними, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

19.12.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в якому відповідач 2 зазначив, що заперечує проти позовних вимог та вказав, що позивачка зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За результатами розгляду заяви, за принципом екстериторіальності, Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області прийняло рішення від 24.10.2024 № 36 про відмову в призначені пенсії, у зв`язку із тим, що позивачка не набула необхідного пільгового стажу та не досягнула пенсійного віку 50 років.

23.12.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області в якому відповідач 1 зазначив, що заперечує проти позовних вимог та вказав, що згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком мають працівники, на зайняті повний робочий день роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За результатами розгляду заяви з доданими документами встановлено, що станом на момент звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах позивачка не досягла віку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1058 50 років, оскільки вік позивачки на момент звернення 45 років.

Необхідний страховий стаж визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону 1058 (Список № 1) становить 20 років. За наданими документами та за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб, до страхового стажу зараховані всі періоди. Страховий стаж позивачки 31 рік 2 місяці 26 днів.

Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону 1058 (Список №1) становить 7 років 6 місяців. Пільговий стаж позивачки: за Списком № 1 - 5 років 10 місяців 28 днів.

До пільгового стажу не зарахований період роботи згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.08.2024 №06/08/6, виданої ВАТ «Бережанський склозавод» з 01.04.2010 по 21.12.2010, оскільки даний період не підтверджений даними в реєстрі застрахованих осіб та період роботи з 22.12.2010 по 23.04.2013, оскільки відсутній наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення прав робітників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені діючим законодавством та переліки проатестованих робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яким підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Враховуючи викладене, на думку відповідача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи та у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 50 років.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

17.10.2024 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області прийняло рішення №36 від 24.10.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи та у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 50 років та відсутністю необхідного пільгового стажу (арк.справи 33).

Відповідно до вказаного рішення вік позивачки 45 років, страховий стаж 31 рік 02 місяці 26 днів. Пільговий стаж за Списком 1 становить 05 років 10 місяці 28 дні.

До страхового стажу позивачки зараховані всі періоди. До пільгового стажу не зарахований період роботи згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.08.2024 №06/08/6, виданої ВАТ «Бережанський склозавод» з 01.04.2010 по 21.12.2010, оскільки даний період не підтверджений даними в реєстрі застрахованих осіб та період з 22.12.2010 по 23.04.2013, оскільки відсутній наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення прав робітників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені діючим законодавством та переліки проатестованих робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яким підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Не погодившись з відмовою відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України прийнято Закон № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон № 2148-VIII), що доповнив Закон №1058-ІV) розділом XIV-І, який містить пункт 1 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;»

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в Рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у жінок 45 років, тоді як другий - у 50 років.

Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року у зразковій справі №360/3611/20.

З огляду на зазначене, право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 позивачка має при досягненні 45 років, за наявності стажу роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на роботах, віднесених до Списку №1.

Щодо незарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області позивачці до пільгового стажу періоду з 17.06.2010 по 23.04.2013 (в межах заявлених позовних вимог), суд виходить з наступного.

Пунктом 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам чоловікам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Стосовно обчислення страхового стажу, у тому числі пільгового стажу, то таке питання регламентовано наступним чином.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (частина третя статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативі незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру тривалості роботи і тривалості перерв.

За змістом положень статті 62 Закону № 1788-ХІІ та статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (у редакції, чинній на дату звернення за призначенням пенсії) (далі - Порядок №637).

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №1, №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383.

Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 10 цього Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Судом встановлено, що при поданні заяви про призначення пенсії 17.10.2024 позивачка поряд із іншими документами подала трудову книжку серії НОМЕР_1 дата заповнення 22.10.1997, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.08.2024 №06/08/7 та №06/08/6, довідки ВАТ «Бережанський склозавод» від 06.08.2024 № 06/08/20, від 14.11.2024 №14/11/1 та довідку від 16.08.2024 №1385 Відділу соціального захисту населення №1 Управління соціального захисту населення Тернопільської районної військової адміністрації.

Відповідно до записів трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 від 22.10.1997 (арк.справи 12-14):

17.10.1997 позивачка прийнята на роботу відпальником скловиробів по І розряду (запис № 2);

17.08.1999 переведена різальником на вогні по II розряду (запис № 3);

10.01.2003 переведена учнем видувальника скловиробів (запис № 4);

21.05.2003 позивачці присвоєно III розряд видувальника скловиробів (запис № 5);

18.10.2004 присвоєно IV розряд видувальника скловиробів (запис № 6);

10.12.2008 звільнена з роботи за згодою сторін, ст. 36 КЗпП України (запис № 7);

25.11.2009 прийнята на роботу на ВАТ «Бережанський склозавод» по строковому договору на посаду видувальника скловиробів (запис № 12);

23.04.2013 звільнена з роботи з ВАТ «Бережанський склозавод» з посади видувальника скловиробів IV розряду за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (запис № 13).

Згідно із довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.08.2024 №06/08/7 та №06/08/6 позивачка у періоди часу з 21.05.2003 по 10.12.2008 та з 25.11.2009 по 23.04.2013 виконувала роботу в шкідливих умовах в скляному виробництві - видувала гарячі скловироби вручну за професією, посадою видувальника скловиробів, що передбачена підрозділом 1а розділу XV Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 (арк.справи 15-16).

Згідно із висновками щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці від 02.10.2002 № 138/05 (атестація проведена у 1993 році), від 19.12.2002 № 172/05 (атестація проведена у 1998 році), від 06.03.2001 № 042/05 (атестація проведена у 2001 році) та від 31.01.2006 № 05-02/037 (атестація проведена у 2005 році) займана позивачкою посада «видувальник скловиробів» атестована та підтверджено право працівника на пенсію на пільгових умовах (арк.справи 26-30).

Отже, займана позивачкою посада «видувальник скловиробів» у 2005 році атестована за результатами атестації умов праці та їй підтверджено право, як працівнику, що працювала на цій посаді на пільгову пенсію за Списком № 1.

Згідно довідки ВАТ «Бережанський склозавод» від 06.08.2024 № 06/08/17 умови праці видувальника скловиробів після проведеної атестації робочих місць у 2005 році не змінилися (арк.справи 31).

Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженими постановою Кабінетом Міністрів України від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36, (чинними на період роботи позивача) розділом XV (підрозділ 1а, код КП 1150101а-11548, 15.1а) передбачена професія робітників "видувальник скловиробів". Отже, позивачка працювала за професіями, які передбачені Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відмовляючи позивачці у призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідач вказав на відсутність наказу про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення прав робітників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені діючим законодавством та переліки проатестованих робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яким підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах. В контексті зазначеного суд враховує, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №442) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесені до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

19.02.2020 Велика Палата Верховного Суду розглянула справу № 520/15025/16, в якій аналізувала наслідки відсутності атестації робочих місць в контексті пенсійних прав громадян.

Так, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10.09.2013, 25.11.2014, 17.03.2015 у справах № 21-183а13, № 21-519а14, № 21-585а14 та зазначила, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що період роботи позивачки у ВАТ «Бережанський склозавод» підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії.

Щодо незарахування відповідачем періоду з 17.06.2010 по 23.04.2013 (в межах заявлених позовних вимог) до пільгового стажу з підстав відсутності даних в реєстрі застрахованих осіб, суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки ВАТ «Бережанський склозавод» від 14.11.2024 №14/11/1 позивачка у період з 17.06.2010 по 23.04.2013 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років згідно наказу №235 від 17.06.2020. (арк.справи 21).

Згідно довідки Відділу соціального захисту населення № 1 Управління соціального захисту населення Тернопільської районної військової адміністрації від 16.08.2024 №1385, позивачка отримувала державну соціальну допомогу по догляду за дитиною ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до 3-х років з 17.06.2010 по 23.04.2013 (арк.справи 20).

Згідно копії свідоцтва про народження від 29.04.2010 серії НОМЕР_2 , син позивачки ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.справи 18).

Відповідно до частини 2 статті181 КЗпП України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини 3 та 6 статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю

Отже, час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку зараховується до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у разі, якщо під час перебування у вказаній відпустці особа перебувала в трудових відносинах з підприємством на посаді, робота на якій зараховується до пільгового стажу.

Враховуючи, що в період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку позивачка перебувала у трудових відносинах з ВАТ «Бережанський склозавод», вказаний період підлягає зарахуванню до пільгового періоду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом статті 20 Закону № 1058-ІV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

В свою чергу, сплату страхових внесків (єдиного внеску) роботодавцями за жінок, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку запроваджено Законом України від 24.12.2015 № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення і збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», який набрав законної сили з 01.01.2016.

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) Управлінням соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації сплачено повністю за період з 01 липня 2010 року по березень 2013 року страхові внески та єдиний внесок. За червень 2010 року сплачено внесок за 13 днів (арк.справи 22-25).

Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідач безпідставно не зарахував період перебування позивачки у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 17.06.2010 по 23.04.2013 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії.

З огляду на вказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.10.2024 №36 про відмову позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню, спірний період з 17.06.2010 по 23.04.2013 підлягає до зарахування при обчисленні пільгового стажу позивачки при визначенні права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити з 17.10.2024 позивачці пенсію за віком на пільгових умовах відповідно, суд виходить з наступного.

Призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення. Тобто нарахування та виплата пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. У такому випадку, суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

Відтак, позовні вимоги в частині зобов`язання призначити та виплатити пенсію задоволенню не підлягає.

Згідно з приписами частини першої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Таким чином суд вважає за необхідне, застосовуючи частину другу статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області повторно розглянути подану заяву позивачки про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення.

При цьому, на думку суду, оскільки за принципом екстериторіальності спірне рішення про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 прийняло Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, то саме цей територіальний орган слід зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення пенсії позивачу за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.10.2024 № 36 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 17.06.2010 по 23.04.2013.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.10.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 15 січня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.