Справа № 440/12590/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 р.Справа № 440/12590/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Ясиновський І.Г.) від 11.11.2024 року (повний текст складено 11.11.2024 року) по справі № 440/12590/24

за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

третя особа ОСОБА_1

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТУ ДСА в Полтавській області, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17 жовтня 2024 року про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року по справі № 440/2116/24, винесену при здійсненні виконавчого провадження № 75738293.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 року по справі № 440/12590/24 позовну заяву Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови повернуто позивачу.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків - сім днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн або документів, які підтверджують наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону. У зв`язку з відсутністю грошових коштів для оплати судового збору і усунення недоліків позовної заяви виконати вчасно вказану ухвалу не виявилось можливим, про що посилаючись на ч. 2 ст. 121 КАС України управлінням 12 листопада 2024 року було подано клопотання до суду про продовження строку для оплати судового збору та усунення недоліків позовної заяви по справі № 440/12590/24. Разом з тим, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року позовну заяву Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови - повернуто позивачу. Зазначає, що у вказаній ухвалі суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позивача у клопотанні про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви та наданим позивачем доказам на підтвердження клопотання. Адже на момент подання вказаного клопотання управління не знало про наявність ухвали суду про повернення позовної заяви, оскільки в електронному кабінеті управління підсистеми «Електронний Суд» не було судового рішення, що містить вступну та резолютивну частини, а сама ухвала суду про повернення від 11 листопада 2024 року була одержана позивачем 18 листопада 2024 року о 07 годині 45 хвилин, тобто через 7 днів після постановлення ухвали.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що ухвалою суду від 28 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків - сім днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн або документів, які підтверджують наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа документ в електронному вигляді "Ухвала про залишення позовної заяви без руху" від 28.10.2024 по справі № 440/12590/24 (суддя І.Г. Ясиновський) було надіслано одержувачу в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 29.10.2024 12:50.

Таким чином, строк на усунення недоліків позовної заяви закінчувався 05.11.2024 р.

Оскільки позивач вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений в такій ухвалі строк не виконав, недоліки позовної заяви не усунув, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З матеріалів справи судом встановлено, що до позовної заяви документ про сплату судового збору не додано та документів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору не надано, у зв`язку з чим у суду першої інстанції були наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 6 ст. 251 КАС України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до ч. 7 ст. 251 КАС України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Згідно з ч. 5 ст. 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до ч. 6 ст. 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Згідно з ч. 7 ст. 18 КАС України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Таким чином, перебіг процесуального строку, початок яких пов`язаний з моментом вручення процесуального документу учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставляння документів до Електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС Електронний суд.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до довідки про доставку електронного листа документ в електронному вигляді "Ухвала про залишення позовної заяви без руху" від 28.10.2024 по справі № 440/12590/24 (суддя І.Г. Ясиновський) було надіслано одержувачу в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 29.10.2024 12:50.

З урахуванням приписів абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України, датою отримання копії судового рішення (ухвали суду про залишення позовної заяви без руху) є 29.10.2024 р., а тому строк на усунення недоліків позовної заяви закінчувався 05.11.2024 р.

У строк встановлений судом заява (клопотання) про усунення недоліків позовної заяви не надана, тобто вимоги ухвали суду від 28.10.2024 р. позивачем не виконано, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Що стосується посилання апелянта на те, що у зв`язку з відсутністю грошових коштів для оплати судового збору і усунення недоліків позовної заяви виконати вчасно вказану ухвалу не виявилось можливим, про що посилаючись на ч. 2 ст. 121 КАС України управлінням 12.11.2024 року було подано клопотання до суду про продовження строку для оплати судового збору та усунення недоліків позовної заяви по справі № 440/12590/24, колегія суддів зазначає, що ця заява була подана після закінчення строку на усунення недоліків, який був встановлений в ухвалі від 28.10.2024 р. Обґрунтувань щодо неможливості подання такої заяви у строк до 05.11.2024 р. апеляційна скарга не містить.

Щодо доводів апелянта про те, що ухвала про повернення позовної заяви хоч і датована 11.11.2024 р., проте згідно скріншоту з електронного кабінету управління з підсистеми Електронний суд ЄСІТС була одержана позивачем 18.11.2024 р. о 07 годині 45 хвилин, тобто через 7 днів після складання, тобто станом на 12.11.2024 р. (дату подання клопотання про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви) позивач не знав про наявність ухвали про повернення позовної заяви, колегія суддів зазначає, що оскільки строк на усунення недоліків позовної заяви закінчувався 05.11.2024 р., а судом першої інстанції при постановленні ухвали від 11.11.2024 р. врахований достатній строк для можливого направлення заяви про усунення недоліків апеляційної скарги засобами поштового зв`язку, наведені вище доводи на правомірність висновків суду першої інстанції, щодо наявності підстав для повернення позовної заяви не впливають.

Враховуючи наведені вище обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивач вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений в такій ухвалі строк не виконав, недоліки позовної заяви не усунув, у суду були наявні підстави для повернення позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 року по справі № 440/12590/24 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов
Повний текст постанови складено 16.01.2025 року