Справа № 747/583/24
Суддя: Тіщенко Л. В.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 747/583/24
Провадження № 2-а/747/3/25
РІШЕННЯ

іменем України

09.01.2025 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді - Тіщенко Л.В.

секретаря - Божко Л.М.

представника позивача - Чернецького В.В.

представника відповідача - Мельничук І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в селищі Талалаївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в порядку адміністративного судочинства. В обґрунтування позову зазначає, що 15.10.2024 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду Державної служби України з безпеки на транспорті Соловянчик С.І. складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі АВ № 00001438 від 15.10.2024 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст 131-1 КУпАП та накладено штраф в сумці 8500 грн. Даною постановою встановлено, що 09.10.2024 в 13:41 за адресою Н-07 км 191+578 Сумська обл, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на транспорті зафіксовано транспортний засіб КРАЗ 643701, д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно даної постанови ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності як відповідальна особа, що допустила рух транспортного засобу з перевищенням загальної довжини транспортного засобу на 9, 419 % (1, 766 м) Позивач вважає дану постанову не об`єктивною, а тому просить суд скасувати її, оскільки відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції , або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів в порівняно з визначеними у п 22.5 ПДР на 2 відсотки без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Управління транспорту ПАТ «Укрнафта» отримало дозвіл на участь в дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні № 2022- НГ на транспортний засіб КРАЗ 643701, д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначений дозвіл встановлює допустимі параметри транспортного засобу КРАЗ 643701, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме довжина 22 м, ширина 3, 5 м, висота 4, 45 м. загальна вага автопоїзду з вантажем 38 тон, навантаження на найбільшу вісь 8 тон. Відповідно до п.п. 1, 5 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 314 від 18.03.2022 «Про деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану» у період воєнного стану право на провадження господарської діяльності може набуватися суб`єктом господарювання на підставі безоплатного подання до органів ліцензування, дозвільних органі та суб`єктів надання публічних послуг декларації про провадженя господарської діяльності, що містить відомості згідно з додатком 1, без отримання дозвільних документів, крім видів господарської діяльності за переліком згідно з додатком 2. Строки дії діючих строкових ліцензій та документів дозвільного характеру автоматично продовжуються на період воєнного стану та три місяці з дня його припинення чи скасування, а періодичні, чергові платежі за ними відстрочуються на строк, зазначений у цьому підпункті. В Україні 24.02.2022 введено воєнний стан, який діє і зараз. Позивач ОСОБА_1 під час дії воєнного стану допустив рух транспортного засобу із перевищенням загальної довжини транспортного засобу на 9, 419% (1.766 м), а водій, який керував транспортним засобом, мав при собі дозволи на перевезення габаритів довжиною 22м, шириною 3, 5 м, висотою 4, 45м, загальною вагою автопоїзду з вантажем 38 тон з терміном дії по 31.12.2022, але враховуючи те, що строк дії документів дозвільного характеру продовжується на період воєнного стану та три місяці після цього, то в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст 132-1 КУпАП, а представниками Державної служби України з питань безпеки на транспорті не враховано, що дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні № 2022- НГ та транспортний засіб КРАЗ 643701 д.н.з. НОМЕР_1 діє по сьогоднішній день.

Тому позивач ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті АВ № 00001438 від 15.10.2024 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст 132-1 КУпАП та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Від представника відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті Мельничук І.В. надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволені позову, оскільки постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена правомірно.

В обґрунтування правомірності винесеної постанови представник відповідача зазначає, що Державна служба України з безпеки на транспорті виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та може накладати адміністративні стягнення. Положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю. Відповідно до ч.12 ст 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Згідно ст 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженням з відповідними органами у порядку, визначеному КМУ. Разом з цим відповідно до п. 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, зовнішніх габаритів, зокрема довжини автомобіля (тягача) з напівпричепом 18, 75 м. Рух транспортних засобів та їх составів, коли хоча б один з їх габаритних або вагових параметрів перевищує нормативи, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою КМУ від 18 січня 2001 р № 30. Згідно даних Правил транспортний засіб чи автопоїзд вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених в п 22.5 ПДР. Також Правилами допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п 22.5 ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та плати за проїзд. Відповідно до ч.4 ст 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. Здійснення відповідачем державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу, визначати кількість осей транспортного засобу, вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу.

Так, механізмом автоматичної фіксації, який визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, який належним чином сертифікований, було зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу КРАЗ 643701 д.н.з. НОМЕР_1 , зокрема довжина 21.116 м, що становить перевищення дозволеної загальної довжини транспортного засобу на 9, 419% (1.766м) при дозволеній максимальній фактичній довжині 18, 75 м. Все обладнання, яке встановлено і працює, проходить обов`язкову сертифікацію згідно ДСТУ OIML R 134-1:2010, який повністю транслює вимоги Європейського стандарту OIML R 134-1:2006 для зважування транспортних засобів у русі. Перевищення нормативних параметрів транспортного засобу визначеного п. 22.5 ПДР України було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як це передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010. Основним доказом вчинення адміністравтиного правопорушення, передбаченого ч.2 ст 132-1 КУпАП є автоматично внесені до автоматично сформованої постанови, показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото-, і кінозйомки. Зазначені докази долучені представником відповідача до відзиву, а саме фотографії транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт (включно з номерними знаками), інформаційна картка автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформована автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем. Представник відповідача зазначає, що з фото фіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його визначення у постанові не потребується, оскільки це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись та перевозити вантажі по дорогах не може, рушійною силою є тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів, власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі за ст 132-1 КУпАП. Що стосується посилання позивача на те, що наявний діючий дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, строк дії якого закінчився в період дії воєнного стану 31.12.2022, а тому автоматично продовжений відповідно до Постанови КМУ № 314 від 18.03.2022 «Про деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану», то він є хибним, оскільки дозвіл отриманий позивачем вже під час дії воєнного стану, а не до його початку. Положення Постанови КМУ № 314 від 18.03.2022 не стосуються процедури отримання дозволу щодо можливості проїзду автомобільними дорогами загального користування державного значення великовагового або великогабаритного транспорту. Таким чином дії відповідача під час винесення постанови є законними та такими, що відповідають вимогам ст 19 Конституції України, тому підстави для її скасування відсутні.

Ухвалою від 24 жовтня 2024 року відкрито спрощене провадження по справі за участю сторін та призначено судовий розгляд на 18 листопада 2024 року, яке було відкладено за клопотанням представника відповідача на 09 січня 2025 року.

В судовому засіданні представник позивача Чернецький В.В. позов підтримав і просив задовольнити, оскільки на автомобіль КРАЗ 643701, д.н.з. НОМЕР_1 отримано дозвіл на участь в дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який на даний час є чинним відповідно до положень постанови Кабінет у Міністрів № 314 від 18.03.2022 року, і які автоматично продовжуються на період дії воєнного стану та три місяці з дня його припинення чи скасування. А оскільки на території України на даний час воєнний стан продовжує діяти, тому дозвіл № 2022- НГ з терміном дії до 31.1.2022 у відповідності до зазначеної Постанови КМУ продовжує діяти, і тому позивача, як відповідальну особу, притягнуто до адміністративної відповідальності протиправно, оскільки відповідачем зазначена обставина не врахована при винесенні оскаржуваної постанови.

Представник відповідача Мельничук І.В. в судовому засіданні позов не визнала, оскільки позивач, як посадова особа, допустив рух транспортного засобу з перевищенням встановлених габаритів, за що передбачена адміністративна відповідальність. Твердження позивача та його представника на наявність діючого дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, не може братись судом до уваги, так як строк дії його закінчився 31 грудня 2022 року. Посилання сторони позивача на п.п. 1, 5 п.1 Постанови Кабінету Міністрів № 314 від 18.02.2022 є хибним та не стосується процедури отримання дозволу щодо можливості проїзду автомобільними дорогами загального користування державного значення великовагового або великогабаритного транспортного засобу. Позивач мав звернутися до центрів надання адміністративних послуг із заявою про отримання нового дозволу від органів Національної поліції на проїзд за даним маршрутом великогабаритного транспортного засобу.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши позовну заяву та надані сторонами докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 15.10.2024 старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду Державної служби України з безпеки на транспорті Соловянчик С.І. винесла постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі АВ № 00001438 від 15.10.2024 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст 131-1 КУпАП та накладення штрафу в сумці 8500 грн. Згідно постанови 09.10.2024 в 13:41 за адресою Н-07 км 191+578 Сумська обл, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на транспорті зафіксовано транспортний засіб КРАЗ 643701, д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності як відповідальна особа, що допустила рух транспортного засобу з перевищенням загальної довжини транспортного засобу на 9, 419 % (1, 766 м). Фактичні зафіксовані параметри, зокрема довжина - 21, 116 м, загальна довжина транспортного засобу з урахуванням похибки 20, 516 м (а.с.7, 39) Відділом безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Чернігівській області видано дозвіл № 2022- НГ зі стром дії з 31.10.2022 по 30.12.2022 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні на автомобіль КРАЗ 643701 д.н.з. НОМЕР_1 , причіп ВАРЗ НПВ-2611, АА 34 94 ХІ. Дозвіл виданий на маршрут руху, зокрема, на рух по автодорозі Н-07 Київ- Суми - Юнаківка. У даному дозволі зазначена допустима довжина транспортного засобу 22 м. (а.с.13) Відділом безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Чернігівській області видано дозвіл № 2022- НГ зі стром дії з 31.10.2022 по 30.12.2022 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні на автомобіль КРАЗ 643701 д.н.з. НОМЕР_1 , причіп ВАРЗ НПВ-2611, АА 34 94 ХІ. Дозвіл виданий на маршрут руху, зокрема, на рух по автодорозі Н-07 по Сумській області. У даному дозволі зазначена допустима довжина транспортного засобу 22 м. (а.с.14) На фото, долучених представником відповідача до відзиву, автоматичним пунктом ваго-габаритного контролю «WAGA 2.0» зафіксований рух транспортного засобу КРАЗ 643701, д.н.з. НОМЕР_1 09.10.2024 року в 13:41 на автодорозі Н 07, км 191+578 з перевищенням габаритних параметрів, зокрема довжина 21, 116 м. (а.с.32-38) Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки підсистеми габаритного контролю транспортних засобів SIZE-WIM 40 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA 2.0») відповідає вимогам ТУ та ДСТУ 8809:2018. Свідоцтво чинне до 22.12.2024 (а.с.41)

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, Законом України «Про автомобільних транспорт».

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства). Згідно з п.4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті. Згідно з пп.15, 27, 29 п.5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення. У відповідності до абз.1 п.8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001. Згідно з ст.5 Закону України «Про автомобільний транспорт» основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг. Відповідно до ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Відтак, саме на органи Укртрансбезпеки покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, в тому числі державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Згідно з ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Визначення поняття великовагових та великогабаритних транспортних засобів міститься у постанові Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», зокрема це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Відповідно до ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Згідно з ч.2 ст.132-1 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%. У Примітці цієї статті передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до пункту 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, д - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні -22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Крім того, Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, якими на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу. Згідно з п.12.1 Глави 12 Правил № 363 при транспортуванні вантажів необхідно дотримувати вимог Правил дорожнього руху України. Виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у ПДР (п.8.21 Глави 8 Правил № 363).

Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 623). Відповідно до п.п. 16, 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання. У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Згідно з п.11-15 Порядку №1174 автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення. Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих. Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). Відповідно до п.8 Порядку №1174 вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.

Згідно п.п. «а» п. 22.5 Правил дорожнього руху України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема зовнішні габарити, зокрема, довжини автомобіля (тягача) з напівпричепом 18 , 75 м. Рух транспортних засобів т а їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами». Відповідно до п.4 зазначених Правил, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до пп. 1,5 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №314 від 18.03.2022 р. «Про деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану» установлено, що у період воєнного стану право на провадження господарської діяльності може набуватися суб`єктами господарювання на підставі безоплатного подання до органів ліцензування, дозвільних органів та суб`єктів надання публічних (електронних публічних) послуг декларації про провадження господарської діяльності (далі - декларація), що містить відомості згідно з додатком 1, без отримання дозвільних документів (документів дозвільного характеру, ліцензій або інших результатів надання публічних послуг), крім видів господарської діяльності за переліком згідно з додатком 2. Органи ліцензування, дозвільні органи та суб`єкти надання публічних (електронних публічних) послуг формують та ведуть переліки поданих декларацій, в яких міститься інформація про суб`єкта господарювання (для юридичної особи - організаційно-правова форма, повне і скорочене найменування (за наявності), для фізичної особи - підприємця - прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності); вид господарської діяльності/частина виду господарської діяльності, який провадиться на підставі поданої декларації; місце провадження діяльності (якщо провадження діяльності обмежується територією відповідної адміністративно-територіальної одиниці). Строки дії діючих строкових ліцензій та документів дозвільного характеру автоматично продовжуються на період воєнного стану та три місяці з дня його припинення чи скасування, а періодичні, чергові платежі за ними відстрочуються на строк, зазначений у цьому підпункті. Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022р., який діє і зараз.

Як було встановлено в ході судового розгляду ПАТ «Укрнафта» отримало дозвіл на участь в дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні № 2022- НГ з терміном дії з 31.10.2022 по 30.12.2022 на транспортний засіб КРАЗ 643701, д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначений дозвіл встановлює допустимі параметри транспортного засобу КРАЗ 643701, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме довжина 22 м, ширина 3, 5 м, висота 4, 45 м. загальна вага автопоїзду з вантажем 38 тон, навантаження на найбільшу вісь 8 тон. Зазначене обставина не заперечується відповідачем. Оскільки позивач, як відповідальна особа, під час дії воєнного стану допустив рух належним ПАТ «Укрнафта» автомобілем з причепом, який мав довжину 21, 116 м, тоді як за п.22.5 ПДР дозволена довжина становить18 м, водночас водій мав при собі дозвіл на перевезення габаритів довжиною 22 м з терміном дії по 30.12.2022р., але враховуючи те, що за п. 5 постанови КМУ №314 від 18.03.2022 р. строк дії документів дозвільного характеру продовжується на період дії воєнного стану та три місяці після цього, тому в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Суд відхиляє посилання відповідача про те, що позивач не надав доказів продовження строку дії наявного у нього дозволу, оскільки наявний дозвіл виданий у період воєнного стану, і положення про його автоматичне продовження на весь строк дії воєнного стану не застосовується, виходячи з наступного.

Відповідно п.п. 1 п. 1 постанови КМУ № 314 визначено, що право на провадження господарської діяльності може набуватися суб`єктами господарювання, тобто законодавець визначив, що суб`єкти господарювання, які вперше набувають право на здійснення відповідної господарської діяльності здійснюють це шляхом подання декларації про провадження господарської діяльності. Вказане кореспондується з пунктом 3 Постанови, а саме: суб`єкти господарювання, які набули право на провадження господарської діяльності на підставі декларації, у разі відсутності відповідних дозвільних документів (документи дозвільного характеру, ліцензії та/або інші результати надання публічних послуг), невідкладно, але не пізніше трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану звертаються до відповідних органів ліцензування, дозвільних органів та суб`єктів надання публічних (електронних публічних) послуг і отримують відповідні дозвільні документи в порядку, строки та на умовах, передбачених законодавством, без зупинення (припинення) їх діяльності. При цьому, пунктом 5 постанови КМУ № 314 встановлено, що строки дії діючих строкових ліцензій та документів дозвільного характеру автоматично продовжуються на період воєнного стану та три місяці з дня його припинення чи скасування, а періодичні, чергові платежі за ними відстрочуються на строк, зазначений у цьому підпункті. Тобто, законодавець чітко розмежував випадки щодо початку провадження господарської діяльності, що потребує дозвільної документації та її продовження в умовах правового режиму воєнного стану, оскільки правова норма пункту 5 постанови КМУ № 314 прямо вказує на обставини того, що строки дії строкових документів дозвільного характеру, які були діючими на час запровадження воєнного стану автоматично продовжуються на період воєнного стану та три місяці з дня його припинення чи скасування. Виключення що стосуються дозволів, наданих вже в період воєнного стану зазначена постанови не містить.

Під час розгляду справи встановлено та не заперечувалось відповідачем, що у позивача був наявний дозвіл № 2022- НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. В зв`язку з чим, оскільки згідно п. 5 постанови КМУ №314 від 18.03.2022 р. строк дії наявного у позивача дозволу продовжено на період дії воєнного стану та три місяці після цього, суд відхиляє посилання відповідача на факт закінчення у позивача дії дозволу станом на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки даний дозвіл видавався вже в період воєнного стану. Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що оскільки позивач під час дії воєнного стану допустив рух належним ПАТ «Укрнафта» автомобілем з причепом, який мав довжину 21, 11 м, тоді як за п.22.5 ПДР дозволена ширина становить 20 м, водночас водій мав при собі дозвіл на перевезення габаритів довжиною 22 м з терміном дії по 31.12.2022р., але враховуючи те, що за п. 5 постанови КМУ №314 від 18.03.2022 р. строк дії документів дозвільного характеру продовжується на період дії воєнного стану та три місяці після цього, а відтак суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності у відповідності до ч.1, 2 ст7 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п. 1 ст. 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (п. 45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р.; п. 75 рішення у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.; п. 52 рішення у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р.).

Суд звертає увагу на те, що відповідач, заперечуючи проти позову, не довів належними доказами факт вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення. Оскільки матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 132-1 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. При подачі позову до суду ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 605 грн 60 коп. Положенням ч.1 ст 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Оскільки за наслідками розгляду справи суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому з відповідача суб`єкта владних повноважень на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору, яка ним була сплачена при подачі позову до суду.

Керуючись ст. 73-77, 194, 229, 241-246, 255, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 15.10.2023 серії АВ № 00001438 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн, і провадженя по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, вул Фізкультури, 9 м Київ, .

Повний текст рішення суду виготовлений 16 січня 2025 року.

Суддя Л.В.Тіщенко