Справа № 560/689/25
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/689/25
УХВАЛА

16 січня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Одночасно з позовною заявою до суду 15 січня 2025 року надійшла заява, в якій позивач просить застосувати захід забезпечення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 у визнанні незаконним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а саме зупинити дію наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

В обґрунтування заяви зазначено, що позивач з 11.01.2025 перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_3 та не має змоги його покинути у зв`язку з наявністю наказу про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який є незаконним. Позивач 11.01.2025 направив засобами поштового зв`язку заяву до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. До заяви ОСОБА_1 додав довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №100944 від 20.06.2024 та витяг з Резерву+ №5. Ця заява також була подана особисто 12.01.2025 та 13.01.2025. Відповідно до вказаної довідки ОСОБА_1 є здобувачем ступеня/рівня освіти фаховий молодший бакалавр, навчається за денною формою здобуття освіти у Відокремленому структурному підрозділі Новокаховський фаховий коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту".

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 - 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з приписами статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Отже, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Щодо твердження ОСОБА_1 про протиправність наказу відповідача, суд зазначає, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто виключно за результатами розгляду справи по суті суд надає повну, всебічну та об`єктивну оцінку оскарженому рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Сама лише незгода ОСОБА_1 з рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання таких протиправними, ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Судження ОСОБА_1 мають суб`єктивний характер та обумовлені його процесуальним становищем зацікавленої сторони.

Позивачем не наведено очевидності протиправності оскарженого позивачем наказу відповідача, а без дослідження всіх обставин та доказів у справі на цій стадії судового розгляду задоволення вимог викладених у заяві про забезпечення позову зумовить фактичне вирішення судом спору по суті, що суперечить інституту забезпечення позову.

Крім того, доказів видання наказу про призов позивача на військову службу під час мобілізації, до позовної заяви та заяви про забезпечення позову не надано.

Таким чином, ОСОБА_1 не довів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи наведене, позивач не довів необхідність вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, клопотання про забезпечення позову не належить задоволенню.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк