Справа № 215/1937/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2025 року м. Дніпросправа № 215/1937/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Тулянцева І.В.) в адміністративній справі №215/1937/24 за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

27.03.2024 позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни (далі - відповідач), в якому просив:

- встановити наявність компетенції (повноважень) начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни при отриманні заяви від 18.03.24р. вх. С-116-П створювати штучні перешкоди для надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, направлення на перепідготовку та визнати таку процедуру протиправною діяльністю і зобов`язати надати запрошення для мене для повторного розгляду заяви разом з заявою від 18.03.24р. вх. С-117-П.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.03.2024 вищевказаний позов передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 повернутий позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, оскільки позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Позивачем на ухвалу суду від 29.05.2024 подана апеляційна скарга, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю згідно ст. 315 КАС України.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні, а судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни (далі - відповідач), в якому просив встановити наявність компетенції (повноважень) начальника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни при отриманні заяви від 18.03.24р. вх. С-116-П створювати штучні перешкоди для надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, направлення на перепідготовку та визнати таку процедуру протиправною діяльністю і зобов`язати надати запрошення для мене для повторного розгляду заяви разом з заявою від 18.03.24р. вх. С-117-П.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом першої інстанції встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст.ст.160, 161 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 адміністративний позов залишено без руху та встановлено позивачеві строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду уточненої позовної заяви, із приведенням позовних вимог у відповідність до норм ч.5 ст. 160 КАС України (з доказами направлення на адресу відповідача у відповідності до положень ч. 9 ст. 44 КАС України); доказів звернення до відповідача із заявами від 18.03.2024 року вх. С-116-П та від 18.03.2024 року вх. С-117-П, або доказів на підтвердження обставин, у зв`язку з якими позивач не має можливості подати такі докази самостійно; доказів сплати судового збору у розмірі 1211, 20 грн.; копії доданих до позовної заяви документів для відповідача.

24.05.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відкриття провадження по справі після усунення недоліків, в якій позивач просить звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з доходами у 2589 грн., які менше рівня прожиткового мінімуму 3028 грн. та витребувати у відповідача дату отримання заяви від 18.03.2024 року вх. С-116-П, вх. С-117-П.

До вказаної заяви позивачем долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору станом на 02.04.2024.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 повернутий позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений ухвалою про залишення позовної заяви без руху, оскільки відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору станом на 02.04.2024 спростовують твердження позивача стосовно того, що отримані ним щомісячні доходи за 2023 рік - 2589 грн., є меншим рівня прожиткового мінімуму для працездатних осіб в 2023 році - 3028 грн., що унеможливлює ним сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн., а також не приведено позовні вимоги у відповідність до норм ч.5 ст.160 КАС України, не надано доказів звернення до відповідача із заявами від 18.03.2024 року вх. С-116-П та від 18.03.2024 року вх. С-117-П, або доказів на підтвердження обставин, у зв`язку з якими позивач не має можливості подати такі докази самостійно, як і не надано копій доданих до позовної заяви документів для відповідача.

Переглядаючи судове рішення, колегія суддів доходить наступного висновку.

Зі змісту ухвали про залишення позову без руху та оскаржуваної ухвали про повернення позову слідує, що однією з підстав для повернення слугувала несплата позивачем судового збору.

Оцінюючи вказані висновки суду першої інстанції, колегія суддів зазначає про таке.

Статтею 161 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає позовну заяву, додати документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, з аналізу вищевикладеного вбачається, що питання, зокрема звільнення від сплати судового збору знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин, які мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами скрутного майнового стану сторони.

З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Законом України «Про судовий збір» чітко визначено як одну з умов для звільнення від сплати судового збору - обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Для звільнення від сплати судового збору заявник скарги має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

При цьому, Закон України «Про судовий збір» не містить вичерпного й чіткого визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до заяви від 24.05.2024 про відкриття провадження по справі після усунення недоліків, були надані Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору станом на 02.04.2024, з яких вбачається, що протягом періоду з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року останній отримав дохід у загальному розмірі 28921,54 грн. (зворотній бік а.с. 21).

Тобто, з наданої інформації суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що розмір судового збору за подання до суду цього позову (1211,20 грн.) не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача- фізичної особи за попередній календарний рік (2023 рік), оскільки 5% від суми річного доходу, зазначеного у вищевказаних відомостях у 2023 році (28921,54 грн.) складає 1446,00 грн., що є більшим, ніж встановлений статтею 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору станом на 01.01.2024.

З огляду на наведене, є вірними висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення апеляційної скарги, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Також колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позову без руху в частині надання уточненої позовної заяви, із приведенням позовних вимог у відповідність до норм ч.5 ст. 160 КАС України (з доказами направлення на адресу відповідача у відповідності до положень ч. 9 ст. 44 КАС України); доказів звернення до відповідача із заявами від 18.03.2024 року вх. С-116-П та від 18.03.2024 року вх. С-117-П, або доказів на підтвердження обставин, у зв`язку з якими позивач не має можливості подати такі докази самостійно; копії доданих до позовної заяви документів для відповідача, позаяк в матеріалах справи відсутні такі докази.

З урахуванням наведеного, у межах встановленого судом першої інстанції строку, а також станом на день постановлення оскарженої ухвали недоліки позовної заяви усунуті не були.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить до висновку, що у суду першої інстанції були підстави, передбачені пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України, для повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Згідно частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В даному випадку оскаржена ухвала прийнята судом першої інстанції у відповідності до наведених вище вимог КАС України, підстави для її скасування або зміни відсутні, з огляду на що, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року у справі №215/1937/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник