Справа № 420/379/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/379/24
Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024р. про відмову у встановленні судового контролю по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2024р. адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 1.01.2020р., 1.01.2021р., 1.01.2022р. та 1.01.2023р. для перерахунку його пенсії.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 1.01.2020р., 1.01.2021р., 1.01.2022р. та 1.01.2023р. у відповідності до вимог ст.ст.43 і 63 Закону України від 9.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 1.02.2020р., 1.02.2021р., 1.02.2022р., 1.02.2023р. пенсії ОСОБА_1 .

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 858,88грн..

11.10.2024р. до суду першої інстанції надійшла заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2024р. по справі №420/379/24.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024р. у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю з виконання рішення суду по справі №420/379/24 відмовлено.

Не погодившись із даним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить: ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про встановлення судового контролю з виконання рішення суду по справі №420/379/24.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги та скасування ухвали суду, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Приймаючи рішення про залишення без задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для зобов`язання суб`єкта владних повноважень згідно із ч.1 ст.382 КАС України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, оскільки встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. Крім того, заявником не надано доказів щодо примусового виконання судового рішення.

Проте, з таким висновком суду не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Перевіряючи правомірність та законність ухвали суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 4 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст.129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

В обґрунтування заяви про встановлення судового контролю представник позивача зазначив, що на підставі вказаного рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовив оновлену довідку про розмір грошового забезпечення №ЮО105082 від 2.05.2024р. станом на 1.01.2023р. виходячи із наступних розрахунків: посадовий оклад 48 тарифний розряд 12880грн., оклад за військовим званням полковник 2260грн., надбавка за вислугу років 50% 7570грн., надбавка за ОПС 65% 9691,50грн., надбавка за таємність 15% 846грн., премія 140% 11844грн. Всього: 45091,50грн.. Однак, в даних обчисленнях здійсненим ІНФОРМАЦІЯ_2 допущено ряд помилок, що вбачаються при повторному перерахунку: Надбавка за ОПС визначається множенням 3 показників (ПО 12880 + ОВЗ 2260 + НВР 7570 = 22710 * 65% = 14761,50), таким чином замість вірної суми за ОПС 14761,50 грн. зазначено 9691,50 грн. Надбавка за таємність визначається від суми ПО (12880 * 15% = 1288 грн.), таким чином замість вірної суми НЗТ 1288 грн. зазначено 846 грн. Премія визначається від суми ПО (12880 * 140% = 18032 грн.), таким чином замість вірної суми за Премії 18032 грн. зазначено 11844 грн. Враховуючи вищевказані підрахунки сума пенсії до виплати має складати 56791,50 грн., замість зазначених у довідці № ЮО105082 від 2.05.2024р. станом на 1.01.2023р. 45091,50грн. З розрахунків здійснених ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що відповідачем було застосовано прожитковий мінімум 1762грн. для обрахування розміру надбавок та премії позивача встановлений Постановою КМУ №481 від 12.05.2024р..

З метою одержання вірних значень надбавок та премії, розрахованих виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, як передбачає судове рішення від 27.03.2024 по справі №420/379/24 позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою вих. №2/2309 від 23.09.2024р.. На вищевказану заяву відповідач надав відповідь №943/20345 в якій відмовив позивачу у видачі оновленої довідки з вірними показниками.

Колегія суддів зазначає, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений ст. 382 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Отже, законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Так, звертаючись до суду із заявою в порядку ст.382 КАС України, представник позивача пов`язував наявність підстав для її задоволення із обставинами неналежного виконання відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі №420/379/24.

Таким чином, вирішуючи питання про встановлення судового контролю, суд повинен був надати оцінку доводам заявника та перевірити, чи виконує відповідач належним чином рішення суду.

Однак, такої оцінки вказаним обставинам при винесенні оскаржуваної ухвали про відмову задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення судом першої інстанції надано не було.

Наведене свідчить про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

При цьому, колегія суддів вважає помилковою позицію, згідно з якою встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, оскільки застосування ст.382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення, ухваленого на користь позивача, за наявності обставин, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення, та обґрунтованих доводів вважати, що відповідач ухиляється від належного виконання рішення у справі.

Отже, встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень дійсно є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від тих чи інших об`єктивних обставин, однак із урахуванням того, що за наявності належних підстав суд має забезпечити реалізацію положень ст.129-1 Конституції України щодо забезпечення виконання судового рішення у визначеному законом порядку, при цьому не лише при прийнятті судового рішення, а й на стадії його виконання, що відповідає положенням розділу IV КАС України.

Водночас, відмова у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення має бути вмотивована та не може ґрунтуватись лише на диспозитивності права суду застосовувати такі заходи.

Разом з тим, на вимогу апеляційного суду, представником позивача було надано до суду додаткові пояснення, з яких вбачається, що постановою від 28.10.2024р. відкрито виконавче провадження за №76403633 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 виконати судове рішення по справі №420/379/24 на користь ОСОБА_1 ..

Згідно копій матеріалів виконавчого провадження №76403633, які містяться в матеріалах справи, постановою від 5.12.2024р. дане виконавче провадження було закінчено, оскільки боржник виготовив довідку про розмір грошового забезпечення станом на 2023р. (від 2.05.2024р.).

Крім того, стосовно твердження про те, що виконання судового рішення в першу чергу забезпечується шляхом примусового виконання, визначеного ЗУ «Про виконавче провадження», колегія суддів зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, не залежить від наявності відкритого виконавчого провадження та від його результатів, тобто передбачений ЗУ «Про виконавче провадження» загальний порядок виконання судових рішень, не позбавляє суд права встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Втім, суд першої інстанції зазначеного не врахував, у зв`язку з чим ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2024р. підлягає скасуванню, та враховуючи, що судом першої інстанції розгляд заяви по суті не проведений, оцінка доводам та вимогам заяви надана не була, колегія суддів вважає на необхідне направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 250, 311, 315, 320, 321 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача Коптяєва Миколи Олександровича про встановлення судового контролю за виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2024р. по справі №420/379/24 - задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 по справі №420/379/24 - скасувати.

Адміністративну справу №420/379/24 направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко