Справа № 380/9414/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9414/23
УХВАЛА

ПРО ЗОБОВ`ЯЗАННЯ СУБ`ЄКТА ВЛАДНИХ ПОВНОВАЖЕНЬ ПОДАТИ ЗВІТ ПРО ВИКОНАННЯ СУДОВОГО РІШЕННЯ

15 січня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача від 28 грудня 2024 року про встановлення судового контролю (у порядку статті 382 КАС України) у справі № 380/9414/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складення та надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року № С/5572 від 04 квітня 2023 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, зокрема з урахуванням надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% та премії у розмірі 35% для здійснення обчислення та перерахунку з 01 січня 2022 року пенсії ОСОБА_1 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2024 року, позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зазначення у оновленій довідці від 04 квітня 2023 року № С/5572 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року для перерахунку пенсії з 01 лютого 2022 року надбавки за особливості проходження служби в розмірі 1% та премії у розмірі 10%.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, зокрема, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби та премії у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки ОСОБА_1 звільнився на пенсію, відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103.

В решті позовних вимог відмовлено.

Розподіл судових витрат не здійснювався.

31 грудня 2024 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява від 28 грудня 2024 року про встановлення судового контролю (в порядку статті 382 КАС України).

Указана заява мотивована тим, що на виконання судового рішення у справі № 380/9414/23 та за результатами розгляду заяви позивача відповідач виготовив нову довідку від 28 червня 2024 року № 1159/12/9415 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року із зазначенням, зокрема надбавки за особливості проходження служби (1%) у розмірі 144,39 грн та премії (10%) у розмірі 754,20 грн. Аналіз змісту цієї довідки вказує, що розміри надбавки за особливості проходження служби та премії у порівнянні з довідкою від 04 квітня 2023 року № С/5572 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , яка була предметом оскарження у справі № 380/9414/23, не змінилися, що суперечить приписам судового рішення. Тобто приписи судового рішення у справі № 380/9414/23 відповідач проігнорував. За результатами розгляду запиту позивача останній отримав лист-відповідь відповідача від 20 липня 2024 року, в якому він зазначає про те, що не може виконати судове рішення, оскільки не наділений відповідними повноваженнями. Отже, відповідач офіційно відмовився від виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року, яке набрало законної сили. Для забезпечення примусового виконання судового рішення у справі № 380/9414/23 позивач звернувся із відповідною заявою від 24 жовтня 2024 року до територіального органу Державної виконавчої служби України, який постановою від 24 жовтня 2024 року відкрив виконавче провадження № 76378665, а наступною постановою від 10 грудня 2024 року закінчив це виконавче провадження, посилаючись на звіт ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено про виконання судового рішення у справі № 380/9414/23 у спосіб виготовлення оновленої довідки від 28 червня 2024 року № 1159/12/9415. Тобто, зі сторони державного виконавця не було вжито жодних дій щодо забезпечення приписів виконавчого листа № 380/9414/23 від 11 вересня 2024 року. Отже, станом на 28 грудня 2024 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 380/9414/23 залишається невиконаним, а порушені права позивача не відновленими, оскільки державні органи, на які законодавством покладається контроль за виконанням судових рішень, ухиляються від виконання покладених на них повноважень. Зважаючи на це, позивач уважає, що оскільки зі сторони відповідача спостерігається ігнорування приписів судового рішення і вимог чинного законодавства, то з метою уникнення повторного звернення до суду із новим позовом, для забезпечення ефективного виконання судового рішення та захисту порушених прав позивача, є доцільність застосування судом свого права, визначеного нормами статті 382 КАС України, про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 380/9414/23.

З огляду на вказане просить суд за результатами розгляду заяви встановити судовий контроль за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 380/9414/23 та встановити ІНФОРМАЦІЯ_1 термін для подання звіту щодо належного і повного виконання приписів судового рішення у справі № 380/9414/23.

На виконання вимог КАС України заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач надіслав на електронну адресу відповідача.

Заперечень стосовно вказаної заяви відповідач до суду не подав.

Вирішуючи заяву позивача від 28 грудня 2024 року про встановлення судового контролю (у порядку статті 382 КАС України), суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказані конституційні положення знайшли своє відображення у відповідних нормах КАС України.

Так, відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

А за змістом статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд під час вирішення справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Отже, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27 від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України № 11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Ромашов проти України від 27 квітня 2004 року, Шаренок проти України від 22 лютого 2004 року зазначено, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), № 29439/02 від 26 квітня 2005 року та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06 від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Відповідно до частини першої статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 КАС України.

Отже, законодавець установив різні види (правові форми) здійснення судового контролю за виконанням судового рішення, одним із яких є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про його виконання, що врегульовано статтями 382-382-3 КАС України.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За змістом частин першої-другої статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оцінюючи наявність підстав для зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду у цій справі, суд ураховує таке.

Суд встановив, що у цій справі позивач оскаржував зміст довідки від 04 квітня 2023 року № С/5572 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року в частині відсоткових значень надбавки за особливості проходження служби та премії, розміри яких у цій довідці становили 1% та 10% відповідно.

У рішенні від 05 жовтня 2023 року, яке було залишене без змін постановою суду апеляційної інстанції, суд дійшов висновку про те, що відповідачем жодними належними та допустимими доказами не підтверджено наявності правових підстав для видачі позивачу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року із визначенням надбавки за особливості проходження служби в розмірі 1% та премії в розмірі 10%, тож зобов`язав відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2022 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, зокрема, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби та премії у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки ОСОБА_1 звільнився на пенсію, відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103.

На виконання цього рішення суду відповідач 28 червня 2024 року склав довідку № 1159/12/9415 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2022 року, в якій розміри надбавки за особливості проходження служби та премії знову, як і в попередній довідці, що була предметом оскарження у цій справі, становлять 1% та 10% відповідно.

З наведеного суд висновує, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 380/9414/23, яке набрало законної сили, відповідач не виконав.

Про це свідчить і лист відповідача від 30 липня 2024 року № 1159/12/11134, яким він повідомив позивача, зокрема, про те, що: « ІНФОРМАЦІЯ_3 в межах наданих повноважень не може встановити відповідну посаду та визначити середній розмір додаткових видів грошового забезпечення у разі розрахунку ПО та ОВЗ з прожиткового мінімуму на 2022 рік» та що: « ІНФОРМАЦІЯ_3 не може виконувати лише ті рішення судів, у яких зазначені розміри додаткових видів грошового забезпечення».

З огляду на вказані обставини суд уважає, що у цій справі наявні достатні підстави для задоволення розглядуваної заяви позивача та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 380/9414/23, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Ураховуючи приписи частини третьої статті 382-1 КАС України, суд уважає, що достатнім строком для підготовки відповідачем звіту про виконання судового рішення у цій справі буде місячний строк з дня отримання ним цієї ухвали.

Суд повідомляє відповідача, що звіт повинен бути поданий у встановлений судом строк та з додержання вимог частин другої - третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Суд також звертає увагу відповідача на положення частин третьої, десятої статті 382-3 КАС України, згідно із якими керівник суб`єкта владних повноважень несе відповідальність у вигляді штрафу в разі постановлення судом ухвали про відмову у прийнятті звіту, неподання звіту у строк, встановлений судом, або подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 256, 293, 295, 382, 382-1, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача від 28 грудня 2024 року про встановлення судового контролю (у порядку статті 382 КАС України) у справі № 380/9414/23 задовольнити.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 у місячний строк з дня отримання цієї ухвали подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 380/9414/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 15 січня 2025 року.

Суддя Клименко О.М.