Справа № 160/15178/24
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровської митниці (далі відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Дніпровської митниці від 30.05.2024 № 17-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».
Цією ж ухвалою суду витребувано у Дніпровської митниці усі докази з їх документальним підтвердженням, що стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу від 30.05.2024 року № 17-дс.
Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Відповідачем подана заява про продовження строку для надання відзиву.
Ухвалою суду заяву відповідача задоволено та продовжено Дніпровській митниці строк на подання відзиву на позовну заяву та витребуваних доказів.
Дніпровською митницею надані витребувані докази: дисциплінарну справу, наказу №17-дс від 30.05.2024, а також аркуш отримання копії наказу №17-дс від 30.05.2024 та дисциплінарної справи.
У відповіді на відзив позивачем зазначено про не погодження з позицією відповідача, додатково зазначивши, що відповідачем в порушення приписів ст.76 Закону № 889-VIII не ознайомлено її з матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення дисциплінарного стягнення, чим позбавив її права вносити зауваження, пояснення, клопотання, матеріали дисциплінарної справи були надані після відкриття провадження у цій справі лише 15.07.2024, що, на переконання позивача, свідчить про упередженість та відсутність об`єктивності у проведенні перевірки та накладені на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Крім, відповідачем не спростовано обставини порушень, що зазначені в позовній заяві. З огляду на викладене, наполягає на задоволенні позову.
Відповідач своїм правом на подання заперечень на відповідь позивача не скористався.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 01.11.2001 Довгинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області; перебуває на службі в митних органах з 26.03.1996, з 04.10.2022 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці.
На виконання наказу в.о. начальника Дніпровської митниці від 27.11.2023 №240 «Про проведення тематичної перевірки» відповідно до Порядку проведення внутрішніх перевірок у Державній митній службі України та її територіальних органах, затвердженого наказом Державної митної служби України від 09.11.2023 №755, на підставі доповідної записки начальника відділу Галєєва Євгена від 20.11.2023 №7.5-25/375, проведено тематичну перевірку для вивчення та оцінки стану організації роботи, повноти та ефективності виконання завдань та функцій посадовими особами Дніпровської митниці по контролю за дотриманням вимог законодавства України з питань митної справи при експлуатації митного складу ТОВ «ЮНАЙТЕДТАБАКО» (М/0498/Z/01) та митного складу ТОВ «МЕТЕНЕРГОМАШ» (М/0218/V/02) за період з 01.10.2022 по 17.11.2023, про що складено акт тематичної перевірки від 05.04.2024, зареєстрований за №2/25.
11.04.2024 в.о. начальника відділу внутрішньої безпеки Дніпровської митниці О. Куликом на ім`я начальника Дніпровської митниці Буяльського С. скеровано доповідну записку за вих.№25/25/4358 з пропозицією розглянути питання щодо направлення матеріалів тематичної перевірки на розгляд дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ з метою визначення ступеню вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку відносно, зокрема, головного державного інспектора ВМО №2 м/п «Кривий Ріг» Павлової С.В.
Наказом Дніпровської митниці від 17.04.2024 №2-дс порушено дисциплінарне провадження стосовно головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці ОСОБА_1 , утворено дисциплінарну комісію для здійснення дисциплінарного провадження.
Повідомленням Дисциплінарної комісії митниці від 07.05.2024 №7.5-08-28/21 головного державного інспектора ВМО №2 м/п «Кривий Ріг» ОСОБА_1 повідомлено про порушення відносно неї дисциплінарного провадження та запропоновано позивачу в строк до 09.05.2024 надати особисті письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, а також питань, що мають значення у справі, зокрема:
1. Прокоментуйте порушення, допущені під час складання картки відмови від 19.10.2022 №110080/2022/275?
6. Поясніть чому за документом обліку від 28.07.2023 №UА110080/2023/3723 замість «ТР81» зазначено митний режим «ІМ40»?
7. Опишіть Ваше особисте ставлення до зазначених недоліків, які наслідки вони мали/або могли б мати?
8. Надайте (за бажанням) будь-які інші пояснення стосовно інформації, викладеної в Акті тематичної перевірки №2/25 від 05.04.2024.
На повідомлення від 07.05.2024 №7.5-08-28/21 головним державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці ОСОБА_1 09.05.2024 надані письмові пояснення з поставлених питань:
-щодо питання №2 зазначено, що обґрунтування застосування додаткової форми контролю - перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів зазначено у інструктивному повідомленні до митної формальності 103-1. Крім переліку індикаторі ризику для застосування СУР, також можна використовувати вимоги нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та/або митного оформлення, та методичні рекомендації. Тобто, необхідність перевірки поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її замішують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби, визначена статтями 336, 337 МКУ.
-щодо питання №3 зазначено, що таке порушення визнається, відповідно Порядку наведення відомостей про осіб наказу Мінфіну від 30.05.2012 № 651 у графі 9 (Доповнення) та 50 ЕМД для ФОП ОСОБА_3 необхідно було зазначити серію та номер паспорта. Дану помилку необхідно виправити.
-щодо питання №5 зазначено, що відповідно вимог наказу Мінфіна №651 від 30.05.2012 у графі D/J зазначаються відомості про накладені пломби відповідно до заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа. Знаходження графи D/J у паперовому примірнику МД чітко визначено і зрозуміло, де саме вона знаходиться. Знаходження графи D/J в електронній копії МД або в електронній МД чітко не визначено, оскільки в АСМО «Інспектор» в розділі Сервіс/Допомога/Інструкції наявне Керівництво користувача ДМІТС.145-17 95-1 програми «Інспектор», в якому чітко не описано, де саме в електронному інтерфейсі АСМО «Інспектор» знаходиться графа D/J і чітко не описано, за допомогою яких саме піктограм до електронних копій МД або до електронних МД треба вносити інформацію про накладені митні пломби на вантажні відсіки транспортних засобів. А те, що в електронному інтерфейсі АСМО «Інспектор» є піктограма, яка називається «Пломби», в Керівництво користувача ДМІТС.145-17 95-1 програми «Інспектор» взагалі не згадується, і що посадова митниці має використовувати саме піктограму «Пломби» залишається лише теоретично здогадуватися і логічно припускати.
-щодо питання №6 зазначено, що це є технічною помилкою, дана помилка підлягає виправленню.
-щодо питання №7 зазначено, що застосування додаткових форм митного контролю було здійснено правомірно. Технічні помилки, описані у вище вказаних питаннях, теоретично, могли привести лише до викривлення якихось статистичних даних або статистичних звітів. Всі технічні помилки підлягають виправленню, не впливають на якість здійсненого митного контролю, недоборів платежів у Держбюджет і не мають жодних тяжких наслідків, оформлення.
-щодо питання №8 зазначено, що помилкове зазначення в Акті перевірки від 04.08.2023 № 16 ваги нетто замість графи брутто є технічною помилкою та не свідчить про формальність проведення необхідних заходів. В Акті зазначені декларації, за якими вантаж розміщувався на склад, які мають відомості про вагу брутто та нетто. Вивантаження зі складу залишків здійснювалась за транзитною МД, яка також містить відомості про вагу нетто та брутто. Зазначена помилка не впливала на повноту та якість здійсненого митного контролю та може бути виправлена.
Повідомленням Дисциплінарної комісії від 09.05.2024 №7.5-08-28/29 позивачу доведено, що розгляд дисциплінарної справи №7.5-08-26/2 відбудеться 15.05.2024 (початок о 09:30), та запрошено на засідання для ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи №7.5-08-26/2 та надання пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.
На засідання Дисциплінарної комісії позивач не з`явилась, про причини неприбуття комісію не повідомила.
На засіданні Дисциплінарної комісії, що відбулось 15.05.2024, розглянуто дисциплінарну справу №7.5-08-26/2, сформовану за результатами дисциплінарного провадження, здійсненого відповідно до наказу Дніпровської митниці від 17.04.2024 №2-дс.
За результатами розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарною комісією сформовано подання від 20.05.2024 №7.5-08-27/2 на ім`я начальника Дніпровської митниці Буяльського С. з висновком про наявність у діях головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для її притягнення до дисциплінарної відповідальності.
В поданні Дисциплінарна комісія зазначила, що за результатами дисциплінарного провадження підтверджено наявність в діях головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме: неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, а тому для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 рекомендує суб`єкту призначення застосувати до головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани.
Повідомленням від 20.05.2024 №7.5-08-28/35 Дисциплінарною комісією доведено позивачу про винесення подання суб`єкту призначення, яке внесено на розгляд та прийняття рішення суб`єктом призначення, та про необхідність надання письмового пояснення до 27.05.2024.
24.05.2024 позивачем подано на ім`я начальника Дніпровської митниці письмові пояснення на повідомлення Дисциплінарної комісії від 20.05.2024 №7.5-08-28/35.
Наказом начальника Дніпровської митниці від 30.05.2024 №17-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » ОСОБА_1 , головному державному інспектору відділу митного оформлення №2 митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці оголошено догану за неналежне виконання службових обов`язків.
Підстава: подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Дніпровської митниці від 20.05.2024 №7.5-08-27/2 «Про результати розгляду дисциплінарної справи №7.5-08-26/2 ОСОБА_1 », пояснення від 24.05.2024.
В наказі Дніпровської митниці від 30.05.2024 №17-дс зазначено наступне.
Згідно із аркушем отримання, копію наказу Дніпровської митниці від 30.05.2024 №17-дс та дисциплінарної справи №7.5-08-26/2 отримано позивачем 15.07.2024.
Не погодившись з наказом від 30.05.2024 №17-дс, позивач звернулась до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 (далі Закон № 889-VIII в редакції на час спірних відносин).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.
Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (частина друга статті 1 Закону України «Про державну службу»).
За приписами частини першої статті 4 Закону України «Про державну службу» державна служба здійснюється з дотриманням, зокрема, таких принципів:
законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону.
Державний службовець зобов`язаний, зокрема: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення) (частина першої статті 8 Закону України «Про державну службу»).
Згідно розділу 3 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Кривий Ріг», затвердженої в.о. начальника Дніпровської митниці 01.07.2021, основними посадовими обов`язками позивача є, зокрема: дотримання вимог Конституції України, Митного кодексу України, Закону України «Про державну службу», інших законів України, та інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів з питань митної справи, контроль за дотриманням яких покладено на Держмитслужбу; здійснення заходів для повноти та своєчасності виконання митних формальностей, сплати митних платежів щодо товарів, що поміщуються (поміщені) у відповідний митний режим, та які переміщуються через митний кордон України, з дотриманням діючих порядків і технологічних схем митного контролю й митного оформлення.
Відповідно до частини першої статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
У відповідності до положень частини 5 статті 74 Закону №889-VIII, дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.
Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (частина перша статті 65 Закону №889-VIII).
За змістом пункту 5 частини другої статті 65 Закону №889-VIII дисциплінарними проступками є: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
Згідно з частиною першою статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
Частиною третьою статті 66 Закону №889-VIII передбачено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
При цьому, частиною першою статті 67 Закону №889-VIII визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
За змістом частин першої, другої статті 68 Закону №889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.
Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються):
1) на державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення з урахуванням пропозиції Комісії;
2) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.
Згідно із частинами 1, 10, 11 статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
За приписами частини першої статті 71 Закону №889-VIII порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.
За правилами, визначеними частиною першою статті 73 Закону №889-VIІІ, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
Частиною другою статті 73 Закону №889-VIII обумовлено, що дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.
Приписами частини першої, другої статті 74 Закону № 889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
Відповідно до частини п`ятої статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.
Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначає Порядок здійснення дисциплінарного провадження, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039 (далі - Порядок № 1039).
Пунктами 3, 4 Порядку №1039 визначено, що рішення про порушення дисциплінарного провадження приймає: суб`єкт призначення стосовно інших державних службовців. Дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.
Згідно пункту 5 Порядку №1039 строк здійснення дисциплінарного провадження визначається міністром або суб`єктом призначення з урахуванням встановленого законодавством строку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.
Тривалість здійснення дисциплінарного провадження не може перевищувати 45 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 60 календарних днів.
Відповідно до пунктів 10-12 Порядку №1039 дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів. Члени дисциплінарної комісії мають право одержувати пояснення від державного службовця та від інших осіб щодо обставин справи, одержувати у підрозділах державного органу чи за запитом в інших державних органах необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів дисциплінарної справи, одержувати консультації відповідних спеціалістів з питань, що стосуються дисциплінарного провадження.
Згідно пункту 24 Порядку №1039, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
У пункті 25 Порядку зазначено перелік документів, які повинна містити дисциплінарна справа, серед основних: підстави для відкриття дисциплінарного провадження; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Згідно із пунктами 33, 34 Порядку №1039 Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання. Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії. Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні.
Відповідно до пункту 32 Порядку №1039 про дату, час і місце та спосіб проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.
Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.
У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим пункту 19-1 цього Порядку, і не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмових пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.
Пунктом 35 Порядку №1039 визначено, що Дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання. Одночасно із внесенням суб`єкту призначення пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення відповідно до статті 75 Закону.
Державний службовець надає письмове пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу.
У разі ненадання державним службовцем письмового пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження державний службовець вважається таким, що відмовився від надання письмового пояснення (пункт 35 Порядку №1039).
Відповідно до пункту 36 Порядку №1039 за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення (керівник державної служби) протягом десяти календарних днів з дня отримання пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії приймає рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Рішення оформляється наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення (керівника державної служби).
Отже, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому Законом №889-VIII.
При цьому, законодавець чітко визначив, що невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, є дисциплінарним проступком, за вчинення якого такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Суд зазначає, що для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів дисциплінарного проступку, склад якого включає суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт і об`єктивну сторону, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами спеціального законодавства про працю, які регламентовані, зокрема Законом №889-VII, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень роботодавця, уповноваженої ним адміністрації.
Подібні за своїм змістом правові висновки сформовано Верховним Судом у постановах від 16.03.2021 у справі №140/2819/19, від 26.01.2021 у справі №420/2949/19, від 04.09.2020 у справі №826/6165/17.
У постанові Верховного Суду від 02.02.2023 у справі №140/8162/20 суд виснував, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб`єктом призначення до державного службовця, який порушив службову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок. Для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Водночас протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, установлених нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Виходячи з суті спірних правовідносин і предмету доказування у цій справі, судом підлягають дослідженню висновки щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом України «Про державну службу» та іншими нормативно-правовими актами.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, оскаржуваним наказом до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення нею пункту 5 частини другої статті 65 Закону №889-VIII.
Суд звертає увагу на те, що за наведеною нормою підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їх повноважень.
Разом з цим, законодавець чітко визначив, що дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.
З огляду на положення частини п`ятої статті 74 Закону №889-VIII, враховуючи, що виявлене порушення було вчинено в жовтні 2022 року, станом на травень 2024 строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за вказане порушення сплинув.
Таким чином, суд вважає безпідставним посилання в наказі митниці від 30.05.2024 №17-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » на порушення, що мали місце у жовтні 2022 року.
Щодо інших підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 122 МК України, у митний режим митного складу можуть поміщатися будь-які товари, за винятком товарів, строк придатності для споживання або використання яких закінчився.
На підставі частин 3, 5 статті 125 МК України, іноземні товари, що зберігаються в митному режимі митного складу, до закінчення строку їх придатності або строків зберігання, установлених частинами першою та другою цієї статті, повинні бути задекларовані для ввезення на митну територію України в іншому митному режимі або реекспортовані.
У разі невиконання вимог частин першої четвертої цієї статті щодо розпорядження товарами, що зберігаються в митному режимі митного складу, утримувач митного складу повинен протягом 30 днів після закінчення строку зберігання цих товарів у митному режимі митного складу передати їх на склад митного органу, а в разі закінчення строку придатності зазначених товарів задекларувати їх у митний режим знищення або руйнування.
Згідно з частиною першою статті 129 МК України митний режим митого складу завершується шляхом поміщення товарів, поміщених у цей митний режим, в інший митний режим, що допускається цим кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.
Позивачем надані письмові пояснення дисциплінарній комісії з приводу виявленого порушення, в яких зазначено, що строк придатності у товаросупровідних документах відсутній.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем не було застосовано додаткових форм митого контролю та не вжито заходів з метою встановлення терміну придатності товарів.
Наведені обставини не спростовані позивачем і в ході судового розгляду.
Не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, суд вважає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.
Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку №651 «Заповнення граф А, С, D/J, Е/J, G, I, F, митних декларації посадовою особою митного органу:
графа D/J: «Контроль митницею відправлення/призначення/ «Строк доставки (дата):
при поміщенні товарів у митний режим митного складу зазначається кінцева дата зберігання товарів у цьому режимі …
«Накладення пломби якщо поміщення товарів у митний режим передбачає накладення митного забезпечення у вигляді пломб, в полі зазначається відомості про накладення пломби у вигляді коду: КК/МММ/ННН, де КК кількість пломб; МММ/ННН перші три цифри коду митного органу та номер митного забезпечення, що відображаються на відтиску пломби.
На підставі пункту 4.2. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, перевірка митної декларації: перевірка наявності поданих разом з МД рахунку або іншого документа, який визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Кодексом, ДМВ; перевірка за допомогою програмного забезпечення правильності заповнення МД відповідно до вимог, встановлених законодавством з питань митної справи.
У долучених до матеріалів дисциплінарної справи поясненнях позивачем вказано, що знаходження графи D/J в електронній МД саме для накладення пломб чітко не визначено.
Суд критично оцінює надані позивачем пояснення та зазначає, що позивач, яка працює в митних органах з березня 1996 року та з 04.10.2022 на посаді головного державного інспектора ВМО №2 м/п «Кривий Ріг», результати оцінювання службової діяльності за 2023 рік - позитивні, не могла не знати порядок заповнення графи D/J в електронній МД.
Щодо встановленого порушення головним державним інспектором відділу митного оформлення № 2 митного поста «Кривий Ріг» ОСОБА_4 . Порядку №651 в частині заповнення графи №9 (доповнення) та графи 50 не зазначено серія (за наявності) та номер паспорта) в НОМЕР_2 , суд зазначає, що такі порушення визнані позивачем, про що вона самостійно зазначила у поданих поясненнях.
Отже, саме за вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Доводи позивача щодо протиправності застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани не враховують усіх обставин справи та спростовуються фактичними даними, встановленими під час розгляду справи.
Під час визначення виду стягнення (догана) Дисциплінарною комісією враховано характер проступку (не є тяжким), обставини, за яких він був вчинений (неналежним ставленням посадової особи до виконання своїх посадових обов`язків), обставини, що пом`якшують (відсутність дисциплінарних стягнень) чи обтяжують відповідальність (відсутні), результати оцінювання службової діяльності державного службовця (за 2023 рік позитивні), наявність заохочень (подяки, відзнака) та відсутність стягнень, а також її ставлення до служби (згідно зі службовою характеристикою позивач характеризується виключно з позитивної сторони).
Відтак, застосоване до позивача дисциплінарне стягнення відповідає характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини позивача.
При цьому, порушень порядку проведення дисциплінарного провадження, про які зазначає позивач, судом не встановлено.
Матеріалами справи підтверджено забезпечення позивачу права на подання пояснень по суті виявлених порушень до Дисциплінарної комісії. Також матеріалами дисциплінарної справи підтверджено, що позивач була запрошена на засідання комісії повідомленням від 09.05.2024, проте не з`явилась, про причини неприбуття комісію не повідомила. Крім того, матеріали дисциплінарної справи свідчать, що позивачу забезпечено право для пояснень до суб`єкта призначення шляхом направлення 20.05.2024 відповідного повідомлення позивачу. Митницею отримано від позивача пояснення від 09.05.2024 та від 24.05.2024. Із змісту поданих пояснень позивача, вони стосувались суті виявлених порушень, внаслідок чого суд приходить до висновку, що позивач була ознайомлена з матеріалами дисциплінарної справи.
Суд також зазначає, що наказ митниці про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності містить усі необхідні реквізити: найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
За наведених обставин, суд критично оцінює доводи позивача, викладені в позові та відповіді на відзив, щодо відсутності в оскаржуваному наказі висновків щодо врахування характеру дисциплінарного проступку, попередньої поведінки державного службовця та ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, не зазначення про наявність будь-яких тяжких наслідків та в чому саме вони полягають, а також не врахування позитивних результатів оцінювання службової діяльності позивача, відсутність стягнень, багаторічний досвід діяльності та сумлінне ставлення до службових обов`язків.
Суд звертає увагу, що всі вказані позивачем суттєві обставини були оцінені Дисциплінарною комісією у відповідному поданні за наслідком дисциплінарного провадження, як того вимагає Закон №889-VІІІ та Порядок №1039.
Інші доводи учасників справи не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.
Натомість в даному випадку позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами доводи на обґрунтування підстав неправомірності оспорюваного наказу.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, суд вважає, що наказ від 30.05.2024 № 17-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » прийнятий відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, що передбачений законодавством України, відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для його скасування.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що позовна заява необґрунтована та не підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст.9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова