Справа № 335/13162/24
Суддя: Сиротенко В. К.
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: у складі головуючого судді - Сиротенко В.К., за участю секретаря судового засідання Кумер А.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, капрала поліції, поліцейського 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Бур`яна Дмитра Андрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2024 року ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою до УПП в Запорізькій області ДПП, капрала поліції, поліцейського 1 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП Бур`яна Д.А., у якій просив скасувати постанову серії ЕНА № 3399686 від 03.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову зазначав, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340,00 грн. за порушення ним п. 12.4 Правил дорожнього руху (далі ПДР) України, а саме перевищення швидкості руху в межах населеного пункту більш ніж на 20 км/год. Позивач вважає постанову незаконною, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, а постанова прийнята із порушенням вимог законодавства, оскільки поліцейським порушено порядок використання засобу вимірювання швидкості руху, а саме засіб розміщувався в руці поліцейського, що робить результат виміру швидкості неточним. Крім того, позивач зазначає, що інспектором було порушено процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду справи взагалі не було, інспектор обмежився лише формальним складанням постанови без дотримання встановленої законом процедури. Не було надано право скористатися правовою допомогою, чим були порушені його права передбачені ст.268 КУпАП України. З наведених підстав, просив вищезазначену постанову скасувати.

Ухвалою від 03.12.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви

05.12.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою судді від 06.12.2024 поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3399686 від 03.11.2024 та прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 16.12.2024

12.12.2024 року на адресу суду надійшов відзив. Відповідач в особі представника за довіреністю Малій О.М. позовні вимоги не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що під час несення служби інспектором поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM II LTI 20/20 TC № 008388 було виявлене порушення Правил дорожнього руху України, а саме водій транспортного засобу Mazda, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України. Зазначені обставини підтверджуються роздруківкою фото та відео з приладу TruCAM LTI II 20/20 TC № 008388, яку додано до матеріалів справи.

Можливість використання вказаного приладу у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання). Прилад відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Жодними положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено обмеження у використанні фото та відеотехніки в межах дії будь-яких дорожніх знаків. Дорожній знак 5.76 відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків. Закон не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху.

Обставини, на які вказує позивач, не свідчать про відсутність події адміністративного правопорушення.

В ході розгляду справи були роз`яснені права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно зі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також не було встановлено будь-яких порушень працівником УПП в Запорізькій області ДППП під час розгляду справи.

Також у відзиві звернув увагу на невідповідність заявлених позовних вимог положенням ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачами доведено правомірність прийнятої ним постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Бур`ян Д.А. серії ЕНА № 3399686 від 03.11.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу розміром 340,00 грн.

За змістом цієї постанови, 03.11.2024 о 09:17 год. в м. Запоріжжі, вул. Діагональна 11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda», д.н. НОМЕР_1 де встановлено обмеження швидкості руху 50 км/год, перевищив встановлені обмеження більше ніж на 20 км/год, а саме рухався зі швидкістю 73 км/год. Вимірювання швидкості руху здійснювалось за допомогою приладу TruCAM LTI II 20/20 TC № 008388, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Позивач, заперечуючи факт порушення ним вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, посилається на те, що інспектором поліції порушено вимоги ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а саме здійснення вимірювання швидкості руху транспортного засобу способом утримання вимірювача швидкості в руках та за відсутності знаку, який інформує про змонтовану/розміщену фототехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, а тому вважає, що поліцейський розглянув справу, не маючи жодних підтверджуючих даних про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідачем, на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення диск для лазерних систем зчитування, який містить фотофайл, відеофайл з моментом відеофіксації правопорушення, які зроблено за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI II 20/20 TC № 008388, на яких зображений автомобіль позивача з прив`язкою до місцевості, а також міститься зазначення його швидкості 73 км/год, а також відеозапис з нагрудної боді-камери поліцейського з процедурою розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Щодо посилання позивача на недотримання порядку використання приладу фіксації швидкості TruCAM LTI II 20/20 TC № 008383, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Застосування поліцейськими технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення визначається ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до п. 1 ч. 1 цієї статті, поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення : фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

При цьому, дана норма не визначає вимог щодо експлуатації технічних приладів, що застосовуються поліцією, а вказує саме на можливість їх застосування та визначаємісця, де вони можуть бути застосовані.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», суд зазначає, що порядок експлуатації технічних приладів, зокрема, порядок здійснення відповідних вимірювань такими приладами, встановлюється саме експлуатаційними документами, про порушення яких позивач не стверджував у своєму позові і на відповідні вимоги таких документів не посилався.

Отже, посилання позивача на те, що постанова поліцейського є незаконною, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації TruCAM, який знаходився в руках поліцейського, а не був встановлений стаціонарно, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Крім того, згідно з долученою до відзиву копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29497, яке чинне до 27.12.2024, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI II 20/20 TC № 008387, яким було зафіксовано правопорушення, відповідає вимогам технічної документації. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +- 2 км/год. в діапозоні від 2 км/год. до 200 км/год.; +- 1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

Таким чином, в суду відсутні підстави вважати докази, а саме фото-, відеофіксацію правопорушення, здійснену за допомогою вищезазначеного технічного приладу TruCAM, недопустимими.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем не зазначено доказів того, що використання, на його думку, вказаного приладу вимірювання швидкості в руках працівника поліції, вплинуло на результат вимірювання, внаслідок чого таке вимірювання швидкості є неправильним або недостовірним.

В той же час, Закон України «Про Національну поліцію» не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото-/відеофіксації порушень дорожнього руху.

Таким чином, обставини наявності чи відсутності вказаного дорожнього знаку жодним чином не свідчать про відсутність у позивача обов`язку з дотримання запровадженого Правилами дорожнього руху швидкісного режиму.

Зазначені позивачем порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, порядку винесення постанови тощо, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються змістом вищезазначеного відеозапису з відеореєстраторів поліцейських, за змістом якого поліцейські під час розгляду справи проінформували про зміст правопорушення, зазначили про його фіксацію, роз`яснили позивачеві його права. Істотних порушень прав позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, які б потягли за собою незаконність прийнятої постанови, судом не встановлено.

Крім того суд зазначає, що відповідно до п. 3.2 Рішення Конституційного суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. За приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справ і накладення штрафу інспектором поліції фактично відбувається у спрощеному порядку, підстави для відкладення не передбачені. Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатися правовою допомогою. Європейський суд з прав людини в п. 32 справи «Максименко проти України», обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП, не передбачає застосування адміністративного арешту. Отже, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а відтак, подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. При цьому, законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку чи викликавши захисника на місце розгляду. За таких обставин, складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на місці його вчинення відбулось із повним дотриманням вищенаведених правових норм. Вище зазначене також збігається з Постановою Верховного Суду України від 07.11.2019 по справі №487/2179/17.

Тому, оскільки факт вчинення позивачем порушення вимог п. 12.4 ПДР України є доведеним, суд доходить висновку, що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі, визначеному санкцією цієї статті.

Позивач не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували дані, наведені в постанові по справі про адміністративне правопорушення, не навів обґрунтованих підстав, за яких вказана постанова в справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Зважаючи на вказане, суд доходить висновку, про відсутність підстав для визнання постанови серії ЕНА № 3399686 від 03.11.2024 року протиправною та її скасування, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 245, 247, 251, 283, 287 КУпАП, статтями 2, 5, 9, 72-77, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, капрала поліції, поліцейського 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Бур`яна Дмитра Андрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повне судове рішення складено 15.01.2025 року.

Суддя В.К. Сиротенко