Справа № 151/875/24
Суддя: Токарчук Л. Г.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 151/875/24
Провадження № 2-а/151/3/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Токарчук Л.Г.

за участю секретаря судових засідань Бондаренко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Пригуза С.Д., який представляє інтереси позивача ОСОБА_1 через підсистему ''Електронний суд'' звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позов тим, що 04.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було прийнято постанову № 115, згідно якої позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 17 000 гривень. Як зазначено у постанові, що гр. ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч.10 ст.1 Закону України ''Про військовий обовязок і військову службу'', ч.1 та ч.3 ст.22 ЗУ ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію'' та ст.17 ЗУ ''Про оборону України'', а саме будучи ознайомлений з повісткою №13013 від 12.11.2024 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08.00 годину 15.11.2024 року для визначення призначення на особливий період, яку гр. ОСОБА_1 отримав у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується розпискою громадянина. ОСОБА_1 вимогу про виклик, зазначену в повістці не виконав та не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зафіксовано актом фіксування неприбуття по повістці за вх. №4/9187 від 15.11.2024 року, крім того протягом трьох діб від зазначеної повістки дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 3-тю добу за вих. №4/9394 від 18.11.2024 року, чим вчиним правопорушення передбачене ст.210-1 КУпАП. Окрім того, 23 листопада 2024 року старшим інспектором ректутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим сержантом ОСОБА_3 який уповноважений складати протоколи про адміністративні правопорушення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №822 від 25.11.2023 був складений протокол № 115 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначає, що ОСОБА_1 не був присутнім під час складання постанови № 115 від 04.12.2024 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 17 000 гривень. Про наявність вищевказаної постанови позивачу стало відомо 06.12.2024. Крім того, зазначив, що позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 з причин того, що був заброньований про що ним було повідомлено 23.11.2024 під час складання на нього відповідачем протоколу. На позивача складено адміністративний матеріал за неявку до відповідача, однак не зазначено мету такого виклику. Разом з тим, постанова №115 від 04.12.2024 носить поверхневий і загальний характер, відсутній опис обставин, встановлених під час розгляду справи (відсутні місце, дата та час вчинення адміністративного правопорушення), резолютивна частина постанови не містить висновку про прийняте рішення, лише зазначення розміру штрафу. Зазначені вище обставини свідчать про не встановлення начальником ОСОБА_2 , під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обставин вчиненого адміністративного правопорушення, наявність складу правопорушення та якого саме, передбаченого відповідною частиною ст. 210-1 КУпАП, що обумовлює протиправність прийнятої ним постанови. Крім того, із матеріалів даної справи не вбачається, що відповідач вжив всіх заходів щодо надання позивачу можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП України, в тому числі на отримання правової допомоги, тобто було порушено його право на захист. Фактично правопорушення вчинене 15 листопада 2024 року, однак протокол складений 23 листопада 2024 року, що суперечить вимогам ст.254 КУпАП. При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 старшим інструктором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 складено з порушенням Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої наказом МОУ №3 від 01.01.2024 року (далі Інструкція). В порушення інструкції протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вручено під розписку; у протоколі не зазначено місце та час і суть адміністративного правопорушення; відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати. Згідно до Інструкції, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності викладаються на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі; в порушення Інструкції у результативній постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідач визнав гр. ОСОБА_1 винним у чиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП та притягнув до адміністративної відповідальності у вигляду накладення штрафу у сумі 17000 гривень. Згідно Інструкції відповідач повинен лише накласти на позивача штраф у сумі 17000 гривень; протокол про адміністративне правопорушення №115 від 23.11.2024 та постанова про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 04.12.2024 №115 не відповідає бланкам зазначених в Інструкції. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. При цьому, особа вважається невинуватою до тих пір поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України). Наведені положення закону вказують на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, посадова особа зобов`язана не лише з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. В порушення вимог статтей 254, 256 КУпАП позивач під час складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення присутній не був, внаслідок чого був позбавлений можливості надати пояснення по суті правопорушення, подати докази, заявити клопотання, скористатися юридичною допомогою адвоката, йому не було роз`яснено його процесуальні права, що є істотним порушенням прав позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Також позивач має обов`язок прибути до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зокрема у строк, що вказаний у повістці, проте, норми чинного законодавства не містять обов`язку громадян України отримувати відповідні повістки територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального та адміністративного права, а також такою, що порушує його права. Просить скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

14 січня 2025 року представником відповідача Стоколосом С.Л. через систему ''Електронний суд'' подано відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що позовна заява є безпідставною, а позовні вимоги не підлягають задоволенню. Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно постанови №115 від 04.12.2024 зазначили, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджуються даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відтак, на нього, як на військовозобов`язаного, поширюють свою дію вимоги Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'', Закону України ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію'' та Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 в частині виконання військового обов`язку в запасі, що включає обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці. 12.11.2024 ОСОБА_1 , відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'', частин 1, 3 ст. 22 Закону України ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію'', ст. 17 Закону України ''Про оборону України'' отримав повістку №13013 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08:00 год. 15.11.2024 для визначення призначення на особливий період, проте проігнорував дані вимоги та по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, чим порушив вимоги вищевказаних нормативних актів, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного по повістці за вхідним №4/9187 від 15.11.2024. Крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився та не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на третю добу за вхідним №4/9394 від 18.11.2024, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП. 23.11.2024 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де інструктором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим сержантом ОСОБА_3 , уповноваженим складати протоколи про адміністративні правопорушення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №822 від 25.12.2023, керуючись статтями 235, 254, 256 КУпАП відносно ОСОБА_1 було складено протокол №115 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно позивача. ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП та повідомлено під особистий підпис, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16 год. 00 хв. 27.11.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. 6. В графі пояснення та зауваження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо суті порушення і змісту протоколу ОСОБА_1 власноручно зазначив: ''Вину не визнаю так як по повісці не з`явився по команді директора, який повідомив, що я заброньований і немає потреби їхати до ТЦК''. До протоколу додано пояснення на одному аркуші від 22.11.2024, з якого встановлено наступне:'' Я ОСОБА_1 12 листопада 2024 року отримав повістку на 15 листопада 2024 року, але мені повідомили 13 листопада, що мені надано відстрочку від призову в зв`язку з бронюванням і я подумав що явка не обов`язкова, а повідомити про це не зміг через хворобу, але в лікарню не звертався''. Крім того, ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього, без його участі. Другий примірник протоколу ОСОБА_1 отримав 23.11.2024, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу. До протоколу додано: копію паспорта, копію РНОКПП та пояснення ОСОБА_1 , рапорт капітана ОСОБА_4 , копію розписки про отримання повістки, акт фіксування неприбуття військовозобов`язаного по повістці за вхідним №4/9187 від 15.11.2024, акт фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на третю добу за вхідним №4/9394 від 18.11.2024 року, копію облікової картки на військовозобов`язаного ОСОБА_1 , копію витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_1 .. 27.11.2024 ОСОБА_1 на вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд справи про адміністративне правопорушення. Оскільки, ОСОБА_1 був повідомленим про дату й час розгляду справи, заявив клопотання про розгляд справи без його участі та 04.12.2024 на 16 год. 00 хв. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи відбувся без його участі відповідно до статей 276-280 КУпАП. Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України ''Про військовий обов`язок і військову службу'', ч. 1 ст. 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу''). Згідно абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів. Відповідно ч.1 ст. 22 Закону України ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію'' громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. Відповідно ч.3 ст. 22 Закону України ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію'' у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Відповідно до ст. 17 Закону України ''Про оборону України'' захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Відповідно до ч. 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення. При цьому, згідно ч. 3 ст. 22 Закону України ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію'' поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). Тобто, для визнання причини неприбуття до ТЦК та СП, перешкода стихійного характеру, хвороба чи інша обставина, має мати характер такої, які позбавляють можливості особисто прибути в зазначені частину, пункт і строк. Крім того, згідно ч.3 ст. 22 Закону України ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію'' у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк, та у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Так, згідно наданих пояснень, ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з тим, що на дату виклику був заброньований та вважав, що через це немає потреби прибувати до ТЦК. Проте, вказані твердження позивача варто сприймати критично, оскільки на підтвердження власної тези щодо неможливості прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 15.11.2024 у зв`язку з бронюванням позивач надав витяг з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного від 13.11.2024, однак на дату отримання повістки 12.11.2024 позивач не був заброньований, а тому був оповіщений правомірно, відтак дане твердження позивача не може братися до уваги. Більше того, системний аналіз норми ч. 3 ст. 22 Закону України ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію'' свідчить про те, що бронювання військовозобов`язаного не може вважатися поважною причиною для неприбуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Так, згідно ч. 2 ст. 21 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' громадяни України для виконання обов`язків, пов`язаних із взяттям на військовий облік, направленням, призовом або прийняттям на військову службу, а також особи, які направляються командирами військових частин, центрами рекрутингу, центрами надання адміністративних послуг, центрами зайнятості, відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, Центральним управлінням або регіональним органом Служби безпеки України, відповідними підрозділами розвідувальних органів України на медичний огляд (медичне обстеження в амбулаторних чи стаціонарних умовах), лікування, звільняються від роботи на час, необхідний для виконання зазначених обов`язків та перебування в лікувальному закладі охорони здоров`я, із збереженням за такими громадянами місця роботи, займаної посади і середньої заробітної плати. Крім того, в порушення вимог ч.3 ст. 22 Закону України ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію'' ОСОБА_1 протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив про причини неявки. Зауважив, що повістка являється лише засобом оповіщення військовозобов`язаного для його прибуття на вказану дату до територіального центру комплектування, при цьому, обов`язок військовозобов`язаного з`явитись за викликом до відповідного територіального центру комплектування встановлений не повісткою, а ЗУ ''Про військовий обов`язок і військову службу'' та ЗУ ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію''. Відтак, військовозобов`язаний ОСОБА_1 15.11.2024 маючи встановлений обов`язок прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не маючи поважних причин для неприбуття за викликом, проте усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, передбачаючи її шкідливі наслідки та свідомо допускаючи настання цих наслідків в умовах воєнного стану та проведення загальної мобілізації, свідомо проігнорував вимоги Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' та Закону України ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію'' та не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення призначення на особливий період, чим вчинив правопорушення передбачене ст.210-1 КУпАП. За порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена адміністративна відповідальність згідно ст.210-1 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 ''Про часткову мобілізацію'' та до цього часу в Україні діє особливий період, то громадянин ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. При встановленні розміру штрафу на виконання загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, що передбачені ст.33 КУпАП було встановлено, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності офіційно працевлаштована, на утриманні осіб немає, правопорушення вчинено умисно, оскільки особа яка притягується до адміністративної відповідальності усвідомлювала протиправний характер своєї бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та свідомо допускала настання цих наслідків. Обставини, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст.34 КУпАП відсутні. Відповідно до п.5 ч.1 ст.35 КУпАП обставиною, що обтяжує відповідальність є вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин. Такою надзвичайною обставиною є введений на території України воєнний стан. На підставі вищевикладеного і керуючись статтями 38, 210-1, 235, 245, 247, 254, 276,280 та статтею 284 КУпАП 04.12.2024 Постановою №116 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 гривень. Копію постанови було особисто вручено позивачу 06.12.2024 з дотриманням вимоги щодо триденного строку на вручення встановленого ст. 285 КУпАП, що підтверджується підписом позивача у відповідній графі постанови. З матеріалів справи вбачається, що складений уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 протокол про адміністративне правопорушення від 23.11.2024 відповідає положенням статтей 235 та 255 КУпАП. В зазначеному протоколі відображено дату та місце його складання, повну інформацію про особу правопорушника, суть вчиненого правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Наголошують, що ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача у протоколі. В протоколі також зазначено дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Позивачу вручено другий примірник протоколу, що підтверджується його підписом у відповідній графі протоколу. Враховуючи вищевикладене, відповідачем з дотриманням вимог КУпАП було правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення останнім законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у зв`язку з неприбуттям військовозобов`язаного ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08:00 год. 15.11.2024.

Крім того, зазначають, що позивач вказує, що норми чинного законодавства не містять обов`язку громадян України отримувати відповідні повістки територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Проте, обов`язок військовозобов`язаного прибувати за викликом до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлений абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'', ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію'' та Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 ''Про загальну мобілізацію'' (в чинній редакції).

Крім того, повістка являється лише засобом оповіщення військовозобов`язаного для його прибуття на вказану дату до територіального центру комплектування, форма якої визначена Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року. При цьому, обов`язок військовозобов`язаного з`явитись за викликом до відповідного територіального центру комплектування встановлений не повісткою, а Законом України ''Про військовий обов`язок і військову службу''.Таким чином, законодавством визначено обов`язок для військовозобов`язаних прибувати за викликом до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, в свою чергу такий виклик оформлюється у формі повістки. Таким чином, склад правопорушення визначеного ч.3 ст.210-1 КУпАП формує саме факт неприбуття військовозобов`язаного за викликом до ТЦК та СП, у разі відмови військовозобов`язаного від отримання повістки посадовою особою, яка здійснює оповіщення, складається акт відмови від отримання повістки, який подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності саме у зв`язку з неприбуттям до ІНФОРМАЦІЯ_2 на час і дату, визначені в отриманій ним повістці. Позивач зазначає, що не зміг прибути до відповідача з поважних причин, оскільки 13.11.2024 був заброньований, про що повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 23.11.2024, під час оформлення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Проте, дане твердження позивача варто сприймати критично, оскільки на підтвердження власної тези щодо неможливості прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 15.11.20204 у зв`язку з бронюванням позивач надав витяг з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного від 13.11.2024, однак на дату отримання повістки 12.11.2024 позивач не був заброньований, а тому був оповіщений правомірно. Системний аналіз норми ч. 3 ст. 22 Закону України ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію'' свідчить про те, що наявність бронювання не може вважатися поважною причиною для неприбуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно частини 2 статті 21 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' громадяни України для виконання обов`язків, пов`язаних із взяттям на військовий облік, направленням, призовом або прийняттям на військову службу, а також особи, які направляються командирами військових частин, центрами рекрутингу, центрами надання адміністративних послуг, центрами зайнятості, відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, Центральним управлінням або регіональним органом Служби безпеки України, відповідними підрозділами розвідувальних органів України на медичний огляд (медичне обстеження в амбулаторних чи стаціонарних умовах), лікування, звільняються від роботи на час, необхідний для виконання зазначених обов`язків та перебування в лікувальному закладі охорони здоров`я, із збереженням за такими громадянами місця роботи, займаної посади і середньої заробітної плати. Відтак позивач не прибув 15.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин.

На думку позивача постанова №115 від 04.12.2024 року носить поверхневий і загальний характер, відсутній опис обставин, встановлених під час розгляду справи (відсутні місце, дата та час вчинення адміністративного правопорушення), резолютивна частина постанови не містить висновку про прийняте рішення, лише зазначення розміру штрафу. Однак, дані твердження позивача не відповідають дійсності та спростовуються змістом наявної у справі постанови №115 від 04.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач стверджує, що із матеріалів справи не вбачається, що відповідач вжив всіх заходів щодо надання позивачу можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі на отримання правової допомоги, тобто було порушено його право на захист. Однак, дане твердження позивача спростовується наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення №115 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме протоколом про адміністративне правопорушення №115 від 23.11.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього без його участі. У графі пояснення та зауваження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо суті порушення і змісту протоколу ОСОБА_1 власноручно зазначив, що вину не визнаю так як по повісці не з`явився по команді директора, який повідомив що він заброньований і нема потреби їхати до ТЦК та надано пояснення на окремому аркуші від 22.11.2024. Крім того, заявив клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього, без його участі. Другий примірник протоколу ОСОБА_1 отримав 23.11.2024 року, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено у відповідності до статей 235, 254-259 КУпАП. В свою чергу, КУпАП є ієрархічно вищим нормативно-правовим актом по відношенню до Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МОУ №3 від 01.01.2024 року. Крім того, позивачем не було доведено, що при складенні протоколу було допущено порушення вимог пунктів 1-9 Інструкції. Враховуючи вищевикладені обставини просить позов залишити без задоволення.

Позивач та його представник, адвокат Пригуза С.Д. у судове засідання не з`явилися. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача Стоколос С.Л. у судове засідання не з`явився, через систему ''Електронний суд'' надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позовну заяву залишити без задоволення.

Суд розглядає справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі, зокрема, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні"від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого Верховною Радою України від 03.03.2022 № 2105-IX оголошено загальну мобілізацію.

Згідно зі статтями 1, 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію".

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена статтею 210-1 КУпАП.

Вчинення таких дій в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( частина 3 ст. 210-1 КУпАП).

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (зокрема ст. 210-1 КУпАП) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 КУпАП).

Судом встановивлено, що постановою №115 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 04.12.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 . ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 17000 гривень за те, що він будучи ознайомленим з повісткою №13013 від 12.11.2024 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08:00 год. 15.11.2024 для визначення призначення на особливий період, яку громадянин ОСОБА_1 отримав у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується розпискою ОСОБА_1 , вимогу про виклик, зазначену в повістці не виконав та не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зафіксовано актом фіксування неприбуття по повістці за вх. №4/9187 від 15.11.2024. Крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 3-тю добу за вх. №4/9394 від 18.11.2024, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП.

Дане адміністративне правопорушення було вчинене ОСОБА_1 в умовах особливого періоду.

У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 23.11.2024 № 115, ОСОБА_1 роз`яснено права, повідомлено про розгляд справи о 08 годині 27.11.2024. ОСОБА_1 підтвердив своїми підписами у протоколі те, що він ознайомлений із змістом протоколу, роз`ясненими правами, датою розгляду справи. Крім того, зазначив, що вину не визнає, так як по повісці не з`явився по команді директора, який повідомив, що він заброньований і нема потреби їхати до ТЦК. Розгляд справи проводити у його відсутності.

Як вбачається із пояснень які написані на окремому аркуші справи ОСОБА_1 він зазначив, що 12 листопада 2024 року отримав повістку на 15.11.2024, але повідомили 13 листопада що йому надано розстрочку від призову у зв`язку з бронюванням і він подумав, що явка не обов`язкова, а повідомити про це не зміг через хворобу, але в лікарню не звертався.

Крім того, даний факт неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на вказану дату підтверджено і актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного по повісці від 15.11.2024, актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причини неявки за викликом, станом на третю добу від 18.11.2024 та рапортом старшого офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_4 від 22.11.2024.

Отже, підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стало те, що він не з`явився у вказаний у повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_2 для направлення для визначення призначення на особливий період.

Неявка ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці не заперечується позивачем, а навпаки підтверджується його письмовим поясненням, яке знаходиться в матеріалах справи № 115 про адміністративне правопорушення наданої до суду відповідачем, де ОСОБА_1 зазначив, що дійсно 15 листопада 2024 не з`явився до РТЦК.

Твердження позивача ОСОБА_1 , що протокол про адміністративне правопорушення йому не вручено під розписку спростовується самим протоколом, де у графі підпис особи, що притягується до адміністративної відповідальності стоїть прізвище, ім`я, по батькові та підпис самого ОСОБА_1 ..

Крім того, як вбачається із протоколу №115 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується його підписом.

За абзацами 1, 3 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України ''Про мобілізаційну підготовку тамобілізацію'', під час мобілізації громадяни у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зобов`язані з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Отже, законодавством не визначено поважною причиною неприбуття громадянина по повістці з причин того, що особа заброньована.

Тобто, зазначена у позовній заяві причина неприбуття ОСОБА_1 по повістці до ТЦК, а саме через те, що він мав бронь не є поважною, тим більше, що при складанні відносно нього протоколу, ОСОБА_1 у своєму поясненні зазначив, що по повісці не з`явився по команді директора, який повідомив що він заброньований і потреби їхати до ТЦК немає.

Крім того, як вбачається із витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного, ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації наказом Мінекономіки № 25854 від 13.11.2024, однак 15.11.2024 коли він мав з 'явитися до ТЦК не з`явився та документа про його бронювання не надав .

Призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Досліджені судом докази вказують на те, що при винесенні постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посадовою особою, яка винесла оскаржувану постанову, враховано характер вчиненого правопорушення, особу позивача, і накладено штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті. Суть викладеного у постанові правопорушення відображає диспозицію ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з посиланням на відповідні норми закону. При цьому, встановлено вину ОСОБА_1 , долучено докази підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення.

Позивача було належним чином повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 23.11.2024, оскільки протокол про адміністративне правопорушення № 115 від 23.11.2024 був складений у присутності позивача, про що свідчить підпис останнього, де він зазначив, що розгляд справи проводити без його участі.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлено, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 241-246, 250, 255, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанову №115 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 04 грудня 2024 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного штрафу в розмірі 17 000 гривень - залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) сторін та їх місцезнаходження:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , картка платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 (місцезнаходження : АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Людмила ТОКАРЧУК