Справа № 620/119/25
Суддя: Марія ДУБІНА
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 січня 2025 року м. Чернігів справа № 620/119/25

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіна М.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И Л А:

25.12.2024 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, який отримано Чернігівським окружним адміністративним судом 06.01.2025, у якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області) щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому з 01.12.2023 доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі постанова №173);

зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області перерахувати та виплатити йому пенсію з 01.12.2023 без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови №713, виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 у справі №620/10278/23, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позову, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказанням інших підстав для його поновлення та доказів поважності причин такого пропуску.

09.01.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, мотивована тим, що лише після звернення ним із заявою та отримання відповіді від ГУ ПФУ в Чернігівській області, він достовірно дізнався про припинення йому виплати / не нарахування спірної доплати до пенсії і без зайвих зволікань звернувся до суду із позовом. Також на обґрунтування своєї заяви позивач посилався на частину третю статті 51 Закону України від 01.01.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII), зважаючи, що отримує пенсію за вислугу років та, крім того, у своїй заяві покликався на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.07.2023 у справі №420/8355/22.

Розглядаючи вказану заяву про поновлення строку звернення, суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть установлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із нарахуванням та виплатою позивачу з 01.12.2023 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою №713

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Необхідно наголосити, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

З урахуванням наведеного суд вважає помилковими доводи позивача про те, що про порушення своїх прав останній дізнався із змісту листа відповідача, оскільки отримання такого листа не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до суду за захистом порушених саме цих прав.

Про факт встановлення чи невстановлення позивачу доплати до пенсії з 01.12.2023 останньому не могло не бути відомо принаймні з січня 2024 року, тобто з моменту отримання пенсії за грудень 2023 року. У свою чергу доказів вчинення будь-яких дій з метою з`ясування розміру пенсії та відповідної доплати позивачем не надано.

При цьому, судом враховується, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Наведені позивачем у його заяві обставини не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки, як вже було наголошено вище, згадані виплати мають щомісячний характер і про їх припинення, зменшення чи нарахування у неправильному розмірі позивачу мало бути відомо не пізніше неотримання/отримання вперше такої виплати у межах спірного періоду.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом в постановах від 21.02.2024 у справі №240/27663/23, від 05.03.2024 у справі №300/5476/22, від 03.07.2024 у справі №400/14847/23.

Суд звертає увагу, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За таких обставин подання ОСОБА_1 25.12.2024 позовної заяви за відсутності належного обґрунтування причин зволікання із оскарженням рішень / дій / бездіяльності відповідача щодо безпідставного, на думку позивача, ненарахування та невиплати, починаючи з 01.12.2023 суми доплати до пенсії, матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим з огляду на принципову позицію Європейського cуду з прав людини у цьому питанні.

З урахуванням наведених норм права та з огляду на те, що позивач просив перерахувати та виплатити щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000,00 грн з 01.12.2023, а з цим позовом звернувся лише 25.12.2024, беручи до уваги періодичний характер пенсійних виплат, об`єктивність та відчутність різниці в отримуваній кожного місяця сумі пенсії та наведені правові висновки Верховного Суду, суд доходить висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом у частині вимог за період з 01.12.2023 по 24.06.2024.

Доводи заяви ОСОБА_1 з приводу неможливості реалізації положень частини третьої статті 51 Закону №2262-XII щодо права на перерахунок пенсії суд відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до статті 51 Закону №2262-XII при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, частина третя статті 51 Закону №2262-XII поширює свою дію виключно на випадки здійснення перерахунку пенсій внаслідок підвищення грошового забезпечення особам, на які поширює свою дію вказаний закон. При цьому, такий перерахунок має бути протиправно не проведений пенсійним органом на підставі відповідних довідок, виданих уповноваженими органами.

Проте спірна доплата не є складовою грошового забезпечення, тому до цих правовідносин положення статті 51 Закону №2262-XII не застосовуються.

Саме такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.10.2024 у справі № 520/37664/23.

При цьому, нерелевантним є покликання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові Верховного Суду від 20.07.2023 у справі №420/8355/22, з огляду на те, що такі висновки постановлені за інших фактичних обставин, оскільки у вказаній справі правовідносини виникли щодо припинення з 01.07.2016 виплати пенсії за вислугу років з урахуванням відповідних обставин, а саме виїздом особи на постійне місце проживання до Федеративної Республіки Німеччини. При цьому, зазначені правовідносини врегульовані Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) та іншими нормативно-правовими актами. У свою чергу, спеціальне законодавство у сфері соціального захисту, а саме стаття 46 Закону №1058-IV визначає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, позивачем не наведено мотивів та не підтверджено обставин, які б свідчили про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовом в частині вимог за період з 01.12.2023 по 24.06.2024.

Суд зазначає, що положеннями пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України установлено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин, тому позовна заява в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 за період з 01.12.2023 по 24.06.2024 доплати до пенсії згідно з постановою №713 та зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області перерахувати та виплатити позивачу пенсію за період з 01.12.2023 по 24.06.2024 без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови №713, виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 у справі №620/10278/23, з урахуванням раніше виплачених сум, - підлягає поверненню.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви щодо частини вимог не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма 8 статті 169 КАС України).

На підставі викладеного та керуючись статтями 122, 123, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 у частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 за період з 01.12.2023 по 24.06.2024 доплати до пенсії згідно з постановою №713 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01.12.2023 по 24.06.2024 без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови №713, виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 у справі №620/10278/23, з урахуванням раніше виплачених сум, повернути позивачу.

Копію ухвали суду про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя Марія ДУБІНА