Справа № 260/4/25
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

14 січня 2025 рокум. Ужгород№ 260/4/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про вжиття заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_1 .

- визнати незаконним та скасувати Наказ про призов по мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_1 .

Представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, якою просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборонити посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії щодо призову по мобілізації ОСОБА_1 до моменту вирішення питання правомірності його мобілізації, а саме до моменту набрання законної сили рішенням суду по справі № 260/4/25.

- заборонити Військовій частині НОМЕР_1 відправляти ОСОБА_1 в зону бойових дій до моменту вирішення питання правомірності його мобілізації, а саме до моменту набрання законної сили рішенням суду по справі № 260/4/25 .

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повернути ОСОБА_1 за місцем проживання для продовження виконання своїх цивільних обов`язків.

Заява мотивована тим, що у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль, з огляду на небезпечне середовище, в якому перебуває ОСОБА_1 , у разі не застосування заходів забезпечення позову, існує ризик ймовірності не відновлення порушених прав позивача взагалі.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з відсутністю необхідності надання додаткових доказів чи пояснень з питань забезпечення даного позову, відповідно до ч.2 ст.154 КАС України суд вважає за можливе розглянути його без повідомлення осіб, які беруть участь у справі. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши заяву представника позивача про забезпечення адміністративного позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

В якості заходу забезпечення даного адміністративного позову представник позивача просить суд заборонити посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії щодо призову по мобілізації ОСОБА_1 .

Однак, як вбачається із тексту заяви, позивач вже в грудні 2024р. призваний та перебуває на службі у військовій частині. Тобто на момент подачі вказаної заяви дії щодо призову по мобілізації були здійснені.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

З аналізу зазначених норм вбачається, що військовозобов`язані, які були призвані на військову службу під час мобілізації, в особливий період, набувають нового юридичного статусу - військовослужбовці в день відправлення у військову частину з відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Отже, оскільки станом на день подання заяви про забезпечення позову позивач вже був зарахований до складу військової частини, що ним не заперечується, та відповідно, набув статусу військовослужбовця і почав проходження військової служби, то вказана обставина відносно заяви про забезпечення позову шляхом заборони посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії щодо призову по мобілізації не може бути ефективною.

Звернувшись з адміністративним позовом позивач реалізував своє право на судовий захист. В свою чергу без дослідження матеріалів справи суд не може встановити наявність очевидних ознак протиправності дій/рішень відповідачів, оскільки вказана обставина підлягає встановленню на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Щодо заборони Військовій частині НОМЕР_1 відправляти ОСОБА_1 в зону бойових дій, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що дії щодо переміщення, які можуть бути видані виключно у вигляді наказів, які в умовах воєнного стану не допускаються забезпеченню за загальним правилом.

Згідно п.5 ч.3 ст.151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Суд зазначає, що предметом розгляду справи є дії та рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо призову позивача на військову службу, а у заяві про забезпечення позому представник позивача зокрема просить заборонити - Військову частину - НОМЕР_1 не направляти позивача у зону бойових дій, яка не є відповідачем по даній справі та до якої не заявлено жодних позовних вимог. Крім того жодного наказу на переміщення особи до заяви не додано. фактично наведене унеможливлює здійснення забезпечення в наведений спосіб.

Крім того п.10 ч.3 ст.151 КАС України зазначено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Отже, процесуальний закон містить пряму заборону вживати заходи забезпечення позову, шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Судом встановлено, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому був продовжений та діє по сьогоднішній день.

Щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_1 повернути заявника за місцем проживання для продовження виконання своїх цивільних обов`язків. Є явно передчасною та не вмотивованою.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 150-154, 243, 248 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення за формою і змістом, передбаченими ст.296 КАС України.

Суддя П.П.Микуляк