Справа № 160/27521/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,
15.10.2024 року в системі «Електронний суд» ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області (далі відповідач), в якому просила:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що визначає право на виплату грошової допомоги, періоди роботи: з 01.09.2001 року по 31.08.2010 року та з 01.09.2010 року по 10.11.2016 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву від 26.05.2023 року щодо призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
21.10.2024р. ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовна заява була залишена без руху та у встановлений строк недоліки були усунуті.
04.11.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позивачу поновлено строк звернення до суду з позовною заявою, відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з 20.11.2024 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Вважаючи рішення органів ПФУ протиправними, представник позивача звернулася до суду за захистом порушених прав та законних інтересів позивача.
19.11.2024 року в системі «Електронний суд» від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень представник відповідача посилався, що позивач вперше звернулася із заявою про нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій 20.11.2023 року, та рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 27.11.2023 року було відмовлено у виплаті грошової допомоги. Оскільки позивач звернулась до суду з позовом більш ніж через рік з моменту ухвалення спірного рішення, представник відповідача вважав, що позивачкою пропущений строк на подачу позову. Також представник звернув увагу, що дата звернення позивача із заявою до органу ПФУ 20.11.2023, а не 26.05.2023, як вказано в прохальній частині позову.
Також, представник відповідача зазначив, що позивач знаходиться на обліку ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи те, що у позивача на момент подання заяви 20.11.2023 року був відсутній необхідний спеціальний стаж роботи, тому були відсутні правові підстави для призначення та виплати їй 10 місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV. Для з`ясування причин розбіжностей даних довідки від 02.11.2023 року № 04/12, наданої КЗ «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж», з даними трудової книжки позивача № НОМЕР_1 , було надіслано запит до управління контрольно-перевірочної роботи, а питання призначення грошової допомоги мало бути вирішено після надходження акту перевірки до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області правом на подачу відзиву не скористалося.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 26.05.2023 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії та грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з 29.04.2023 року позивачу призначена пенсія за віком.
20.11.2023 року позивач через веб-портал електронних послуг ПФУ звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою в якій вказала, що на виконання вимог, викладених у вищезазначеному листі від 27.10.2023р. надає відповідні довідки, в тому числі довідку від 02.11.2023 року №04/12 КЗ «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж», та повторно попросила виплатити їй грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.
Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області, яким розглянута за принципом екстериторіальності заява позивача від 20.11.2023 року, №51 від 27.11.2023 року, відмовлено в призначенні грошової допомоги, з посиланням на те, що за даними довідки від 02.11.2023 року №04/12, наданої КЗ «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж», ОСОБА_1 з 09.09.1998 працює на посаді викладача української мови та літератури, а за даними її трудової книжки № НОМЕР_1 - з 09.09.1998 року прийнята на посаду викладача української мови, з 01.09.2001 переведена на посаду методиста, з 01.09.2010 року переведена на посаду завідувача фельдшерського відділення, а з 11.11.2016 року переведена на посаду викладача української мови та літератури.

Період з 02.09.2001 року по 10.11.2016 року не зарахований до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Також у рішенні зазначено, що для з`ясування причин розбіжностей даних довідки від 02.11.2023 року № 04/12, наданої КЗ «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж», з даними трудової книжки № НОМЕР_1 надісланий запит до управління контрольно-перевірочної роботи. Питання призначення грошової допомоги буде вирішене після надходження акту перевірки.

Після відповідної перевірки, 13.03.2024 року КЗ «Дніпропетровський базовий фаховий медичний коледж» повторно надав оновлену довідку за вих. №04/04 від 19.02.2024 року.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області № 51 від 11.04.2024 року позивачу повторно відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з огляду на незарахування до спеціального стажу періодів роботи з 01.09.2001 року по 31.08.2010 року та з 01.09.2010 року по 10.11.2016 року, оскільки посада методиста завідувача фельдшерського відділення не передбачена в Переліку закладів установ освіти і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №1436 від 26.09.2002 року.

Отже спір між сторонами виник з приводу відмови у виплаті позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Щодо рішення ГУ ПФУ в Одеській області №51 від 27.11.2023 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, які не підлягають оподаткуванню, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відмовляючи 27.11.2023 року у призначенні грошової допомоги, ГУ ПФУ в Одеській області зазначило, що для з`ясування причин розбіжностей даних довідки від 02.11.2023 року № 04/12, наданої КЗ «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж», з даними трудової книжки позивача № НОМЕР_1 надісланий запит до управління контрольно-перевірочної роботи. Питання призначення грошової допомоги буде вирішене після надходження акту перевірки.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Таким чином, до проведення перевірки інформації, що міститься в довідці від 02.11.2023 року № 04/12, наданої КЗ «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж», з даними трудової книжки позивача № НОМЕР_1 , ГУ ПФУ в Одеській області не мало приймати рішення про відмову у виплаті грошової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що 13.03.2024 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області листом №0400-011002-8/50746 у відповідь на адвокатський запит від 06.03.2024 року №06/02 повідомило, що перевірку проведено 19.02.2024 року, виявлено порушення та КЗ «Дніпропетровський базовий фаховий медичний коледж» рекомендовано надати оновлено довідку.

Отже, ГУ ПФУ в Одеській області передчасно постановило рішення № 51 від 27.11.2023 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, які не підлягають оподаткуванню, не дочекавшись результатів відповідної перевірки.

Щодо рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області № 51 від 11.04.2024 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, які не підлягають оподаткуванню слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Далі п. 7-1 Закону) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до положень п. е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

Отже, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наступним: досягнення пенсійного віку; наявність необхідного страхового стажу; вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Верховний Суд вже розглядав справи з таким предметом спору (у постановах від 22.02.2018 року у справі № 310/3774/17, від 27.11.2018 року у справі № 328/1619/17, від 11.07.2019 року справі № 350/294/16-а), обставини яких є подібними та зазначив, що виплата грошової допомоги згідно п. 7-1 «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Підставою для відмови ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у призначенні позивачу грошової допомоги ( рішення № 51 від 11.04.2024 року), встановленої пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, стала відсутність у позивача необхідного спеціального стажу (30 років) та неврахування до цього стажу періодів роботи позивача: з 01.09.2001 року по 31.08.2010 року на посаді методиста та з 01.09.2010 по 10.11.2016 на посаді завідувача фельдшерського відділення у Комунальному закладі «Дніпропетровський базовий фаховий медичний коледж», оскільки Переліком № 909 зазначені посади не передбачені.

Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України за № 909 від 04.11.1993 року до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено роботу у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про вищу освіту» коледж заклад вищої освіти або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження та/ або творчу мистецьку діяльність. Статус коледжу отримує заклад освіти (структурний підрозділ закладу освіти), в якому обсяг підготовки здобувачів вищої освіти ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра становить не менше 30 відсотків загального ліцензованого обсягу.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що педагогічні працівники це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну та організаційну діяльність.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 55 Закону України «Про вищу освіту» повний перелік посад науково-педагогічних і педагогічних працівників закладів вищої освіти установлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14.06.2000 року затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, згідно норм якого до посад педагогічних працівників відносяться: завідувач, керівник виробничої (навчальної) практики, методист.

В трудовій книжці позивача серія НОМЕР_2 наявні наступні записи:

- 09.09.1998 року позивач прийнята на посаду викладача української мови (запис № 15);

- 01.09.2001 року переведена на посаду методиста (запис № 16);

- 13.04.2008 року підтверджена кваліфікаційна категорія викладача «Спеціаліст вищої категорії (запис № 20);

- 01.09.2010 року переведена на посаду завідувача фельдшерського відділення (запис № 21);

-24.04.2013 року вважати такою, що відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» та педагогічному званню «педагог-методист»

- 11.11.2016 року переведена на посаду викладача української мови та літератури (запис № 23).

З інформації, що міститься в довідці КЗ «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради від 19.02.2024 року №04/04 вбачається, що з 01.09.2001 року по 10.11.2016 року в межах зайнятих ОСОБА_1 посад, вона виконувала роботу викладача української мови.

Таким чином, оскільки посади, які обіймала позивач у період з 01.09.2001 року по 10.11.2016 року у Комунальному закладі «Дніпропетровський базовий фаховий медичний коледж» віднесені за кваліфікаційними категоріями до «викладач» та «педагог-методист», то ці періоди мають бути зараховані до спеціального стажу роботи позивача.

Отже, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 11.04.2024 року протиправно незараховано до спеціального стажу роботи позивача періоди роботи з 01.09.2001 року по 31.08.2010 року та з 01.09.2010 року по 10.11.2016 року, а тому це рішення підлягає скасуванню.

Підводячи висновок викладеному, суд вважає необхідним визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №51 від 27.11.2023 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, які не підлягають оподаткуванню, визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №51 від 11.04.2024 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, які не підлягають оподаткуванню, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що визначає право на виплату грошової допомоги, періоди роботи: з 01.09.2001 року по 31.08.2010 року та з 01.09.2010 року по 10.11.2016 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяви від 26.05.2023 року та 20.11.2023 року щодо призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки за принципом екстериторіальності органом, що має розглянути заяву позивача про виплату грошової допомоги є саме ГУ ПФУ в Одеській області, то суд вважає необхідним зобов`язати саме цей орган вчинити певні дії.

Щодо помилковості дати звернення, на що звернув увагу представник ГУ ПФУ в Одеській області у своєму відзиві ( замість 26.05.2023 року 20.11.2023 року), слід зазначити, що 26.05.2023 року звертаючись із заявою про призначення пенсії за віком, позивачка також зазначила про виплату грошової допомоги.

Представником ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не надано суду відзиву, а отже відсутні пояснення чому при призначенні пенсії питання про виплату грошової допомоги не було вирішено та лише 20.11.2023 року запропоновано позивачу звернутися з окремою заявою, а тому суд вважає необхідним зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області розглянути одночасно дві заяви з одного й того самого питання подані позивачем 26.05.2023 року та 20.11.2023 року.

Питання поновлення строку на подачу позовної заяви було досліджено судом під час відкриття провадження, та з урахуванням заперечень ГУ ПФУ в Одеській області щодо порушення строку подачі позову, суд не знайшов підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача обґрунтованими, а тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1211грн. 20коп., що документально підтверджується квитанцією № 5580-6232-9423-0431 від 15.10.2024року.

Отже, з обох відповідачів на користь позивача відшкодуванню підлягає судовий збір у розмірі 605грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №51 від 27.11.2023 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, які не підлягають оподаткуванню.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №51 від 11.04.2024 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, які не підлягають оподаткуванню.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що визначає право на виплату грошової допомоги, періоди роботи: з 01.09.2001 року по 31.08.2010 року та з 01.09.2010 року по 10.11.2016 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяви від 26.05.2023 року та 20.11.2023 року щодо призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі по 605грн. 60коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець