Справа № 120/17258/24
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

15 січня 2025 р. Справа № 120/17258/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Жданкіна Наталія Володимирівна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 27.12.2024 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з недотриманням вимог статей 160, 161 КАС України та встановлено 7-ми денний термін з дня одержання копії ухвали для усунення визначених у ній недоліків шляхом надання доказів в підтвердження заявлених позовних вимог.

Так, суд встановив, що на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем не надано жодного доказу та не повідомлено суд, які докази можуть підтвердити наведені в позовній заяві обставини, а також про причини неможливості їх подання до суду.

13.01.2025 позивачем до суду подано заяву від 09.01.2025, в якій останній повідомив суд про те, що ним повторно на адресу військової частини НОМЕР_1 направлено запит про надання витребуваної судом інформації. Вказав, що з об`єктивних причин в нього відсутня вказана судом інформація, оскільки в грошовому атестаті військової частини відсутні відомості про нарахування вказаної виплати, отже вона не здійснювалась. Просив витребувати у відповідача вказану інформацію з власної ініціативи.

Отже, перевіривши матеріали позовної заяви з урахуванням заяви позивача від 09.01.2025, суд доходить висновку, що позивач не усунув недоліків позовної заяви, про які зазначено в ухвалі суду від 27.12.2024, що є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, за змістом ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Наведені обов`язки позивача при оформленні та поданні до суду позовної заяви узгоджуються з його обов`язками як учасника справи, визначеними у статті 77 КАС України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів (ч. 5 ст. 77 КАС України).

Отже, разом з позовною заявою позивач повинен надати суду докази на підтвердження тих обставини, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги і за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав та інтересів суб`єктом владних повноважень.

Суд враховує, що до заяви від 09.01.2025 позивач додав адресовану Військовій частині НОМЕР_1 заяву від 07.01.2025, в якій ОСОБА_1 згадував про попередній запит (зі змісту заяви неможливо встановити дати такого запиту та його змісту) та просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, виходячи з базового місяця для обчислення індексації - січня 2008 року.

Суд зазначає, що відповідне звернення позивача від 07.01.2025 жодним чином не підтверджує обставин, про які позивач зазначає в позовній заяві, свідчить виключно про формування ОСОБА_1 певного звернення до військової частини, а не про намагання зібрати докази в підтвердження наведених у позовній заяві обставин.

Крім того, позивачем не надано суду доказів первинного звернення із відповідною заявою до відповідача, а також доказів надсилання заяви від 07.01.2025 на адресу військової частини НОМЕР_1 .

Щодо звернутого до суду прохання витребувати з власної ініціативи "вказану" інформацію, то таке неможливо задовольнити в силу того, що позивача не конкретизує, яка саме інформація може підтвердити обставини наведені ним в позовній заяві (в зв`язку з чим, він дійшов до переконання, що відповідачем порушено його права та інтереси).

Також слід відмітити, що в поданій суду заяві від 09.01.2025 позивач покликався на відомості грошового атестату, проте такий, всупереч вимогами ухвали від 27.12.2024, суду не надав.

Таким чином, з наведених мотивів позовна заява не відповідає вимог п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 160, ч. 4 ст. 161 КАС України.

Суд враховує, що попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Сторона, яка задіяна у судовому розгляді справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч. 2 ст. 44 КАС України).

У пункті 37 рішення від 18 листопада 2010 року у справі "Мушта проти України" Європейський суд з прав людини нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть звужувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Суд вважає, що повернення позовної заяви позивачу у зв`язку з невиконанням ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви переслідує легітимну мету та має розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Адже розгляд позовної заяви, яка складена без дотримання вимог КАС, не передбачений положеннями процесуального законодавства. При цьому, на переконання суду, встановлені судом недоліки позовної заяви є суттєвими і у своїй сукупності перешкоджають можливості вирішити питання про відкриття провадження за цією позовною заявою. Позивач був повідомлений про наслідки неусунення недоліків у встановлений судом строк і мав реальну можливість їх усунути у визначений судом спосіб, чого, однак, не зробив.

Отже, рішення про повернення позовної заяви зумовлене не будь-яким свавільним небажанням суду розглядати звернення позивача до суду, а невиконанням ним процесуальних вимог закону щодо форми та порядку подання позовної заяви.

Крім того, суд враховує, що згідно з ч. 8 ст. 169 КАС повернення позовної заяви не позбавляє права звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Тобто таке рішення суду не перешкоджає доступу позивача до суду за умови дотримання нею вимог процесуального закону.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна