Справа № 320/31044/23
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань зі сплати ЄСВ;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (місцезнаходження: Україна, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (інд.код НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 ), виключивши суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 15 819,54 грн. та 21030,90 грн., на загальну суму 36 850,44 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо не здійснення відображення/коригування у інтегрованій картці платника ОСОБА_1 з єдиного соціального внеску дійсного стану зобов`язань зі сплати єдиного соціального внеску.

Зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з єдиного соціального внеску шляхом виключення суми боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 21 030,90 грн., який виник за наступні періоди: II-IV квартали 2017 року на суму 8 448,00 грн.; I-IV квартали 2018 року по термінам сплати 19.04.2018 - 2457,18 грн., 19.07.2018 - 2457,18 грн., 19.10.2018 - 2457,18 грн., 21.01.2019 - 2457,18 грн.; І квартал 2019 року із терміном сплати 19.04.2019 - 2754,18 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги на більш тривалий, розумний термін, у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Станом на 14 січня 2025 року позивачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.12.2018 ГУ ДФС у м. Києві сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17, якою ОСОБА_1 зобов`язано сплатити недоїмку у розмірі 15 819, 54 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2019 у справі №640/3968/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 29.12.2018 №Ф-270020-17, сформовану Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

Крім цього, судом встановлено, що 13.05.2019 Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф - 270020-17, згідно якої станом на 30.04.2019 у ОСОБА_1 є заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 21 030,90 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №640/10407/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2019, сформовану Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

Як стверджує позивач засобами електронної пошти нею отримано повідомлення від контролюючого органу про наявність податкового боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за наслідком отримання якого 14.02.2023 засобами електронної пошти вона звернулась до контролюючого органу із заявою про внесення відповідних виправлень, однак відповіді не отримала.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а саме подальший облік за нею боргу в інтегрованій картці платника податку з єдиного соціального внеску, який скасований в судовому порядку, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовано Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

В розрізі положень частини 2 статті 2 Закону № 2464-VI виключно ним визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме: наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Між тим, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Наказом Міністерства фінансів України 12.01.2021 № 5 затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок №5), який визначає правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Згідно із пунктом 1 глави 1 розділу II Порядку №5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.

Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП.

Усі вартісні облікові операції та облікові показники в ІКП проводяться у гривнях з двома десятковими знаками.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Облікові показники, які відображаються в ІКП, залежать від форми обліку, яка передбачена умовами адміністрування відповідного платежу, що відкриваються для юридичних та фізичних осіб (далі - Перелік форм ІКП).

Для організації оперативного обліку кожній ІКП присвоюється код, який її ідентифікує в інформаційній системі та не може бути присвоєний іншій ІКП.

Постійними реквізитами ІКП є: податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний територіальний орган ДПС і мають відмітку у паспорті) (далі - податковий номер); найменування - для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) - для фізичної особи; код виду бюджету; код класифікації доходів бюджету / технологічний код класифікації єдиного внеску; дата відкриття ІКП; дата закриття ІКП; код територіального органу ДПС, в якому відкрита ІКП.

Змінними реквізитами ІКП є: дата здійснення облікової операції; код облікової операції; сума за обліковою операцією.

Під час відкриття, ведення, передачі, закриття ІКП використовується інформація про платників з реєстраційних даних.

Податковому органу, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.

Податковому органу, в якому перебуває платник за неосновним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за неосновним місцем обліку, для внесення відповідної інформації.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу II Порядку №5 з метою забезпечення контролю за правильністю відкриття/закриття ІКП в інформаційній системі щодекадно забезпечується автоматичне формування реєстрів контролю:

реєстр контролю ІКП, відкритих в інформаційній системі, які не відповідають Переліку форм ІКП;

реєстр контролю наявності відкритої ІКП за платником, стосовно якого в ЄДР внесено запис про припинення;

реєстр контролю наявності ІКП без ознаки "Платник відсутній в реєстрі" відкритої платнику, якого не включено / виключено з реєстру платників певного податку.

Пунктом 2 глави 2 розділу II Порядку №5 регламентовано, що наявні записи в реєстрах контролю не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, що здійснює облік платежів, шляхом усунення помилок:

у разі виявлення невідповідностей між ІКП, відкритими в інформаційній системі, та Переліком форм ІКП - здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП;

у разі виявлення ІКП, відкритої за платником, якого не включено / виключено з реєстру платників певного податку,- здійснюється перекодування такої ІКП з ознакою "Платник відсутній в реєстрі".

Згідно із пунктом 1 глави 1 розділу III Порядку №5 оперативний облік надходжень забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів:

за податками, зборами та платежами на підставі документів, визначених Порядком взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2016 року № 621, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 серпня 2016 року за № 1115/29245;

за єдиним внеском на підставі документів, визначених Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12 лютого 2016 року № 54, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 березня 2016 року за № 330/28460.

Пунктом 1 глави 4 розділу V Порядку №5 встановлено, що працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем вносять дані до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.

Відображенню в інформаційній системі підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.

Згідно із підпункту 4 пункту 2 глави 4 розділу V Порядку №5 залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами інформація з рішення суду, прийнятого по суті.

Статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) ("Скасовується в судовому порядку" / "Вручено, судовий розгляд").

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на "Скасовується в судовому порядку" / "Вручено, судовий розгляд".

Інформація, внесена та збережена працівниками підрозділів адміністративного/судового оскарження до інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, щоденно автоматично відображається в реєстрі "Апеляційне та судове оскарження" підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Працівники підрозділів, які проводять контрольно-перевірочні заходи, щоденно опрацьовують інформацію, завантажену в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскаржень.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати єдиного внеску створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату недоїмки, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 справа №825/999/17, від 26.02.2019 справа №805/4374/15-а, від 30.11.2021 справа №300/3157/20.

Колегія суддів зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2019 у справі №640/3968/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 29.12.2018, сформовану Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №640/10407/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2023, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 13.05.2019, сформовану Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

Зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що згідно бази даних інформаційно-комунікаційної системи ГУ ДПС у м. Києві в інтегрованій картці платника податків за кодом платежу 71040000 (для ФОП, у т.ч., які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) обліковується заборгованість з єдиного внеску на загальну суму 38 888,74 грн., яка виникла в результаті автоматичних нарахувань єдиного внеску згідно з обраною системою оподаткування в розмірі мінімального страхового внеску, за кожен місяць, яка включає в себе наступні періоди:

- за II-IV квартали 2017 року від 09.05.2018 на суму 8 448,00 грн.

- за I-IV квартали 2018 року, по термінам справи: 19.04.2018 - 2457,18 грн.; 19.07.2018 - 2457,18 грн., 19.10.2018 - 2457,18 грн., 21.01.2019 - 2457,18 грн.

- за I-IV квартали 2019 року, по термінам справи: 19.04.2018 - 2754,18 грн.; 19.07.2018 - 2754,18 грн., 19.10.2018 - 2754,18 грн., 21.01.2019 - 2754,18 грн.

- за I-IV квартали (січень-лютий, червень-листопад) 2020 року, по термінам сплати: 21.04.2020 - 2078,12 грн.; 20.07.2020 - 1039,06 грн., 19.10.2020 - 3178,12 грн., 19.01.2021 - 3300,00 грн.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 29.12.2018, №Ф-270020-17 від 13.05.2019, сформовані Головним управлінням ДФС у місті Києві, визнано протиправними та скасовано в судовому порядку.

В окреслених рішеннях суду, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для нарахування позивачу єдиного внеску з підстав перебування останньої в трудових відносинах з підприємством, тобто перебування її у трудових відносинах і сплатою за неї єдиного внеску роботодавцем в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, зокрема у періоди, коли вона була найманим працівником, а не самозайнятою особою.

Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, суд констатує, що рішеннями суду у справах №640/3968/19, №640/10407/19 встановлено відсутність правових підстав для автоматичного нарахування єдиного внеску позивачу і, як наслідок формування вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 29.12.2018, №Ф-270020-17 від 13.05.2019.

Щодо тверджень представника ГУ ДПС у м. Києві в частині відсутності звернення позивача з вимогою про внесення коригування в інтегрованій картці із посиланням на лист Управління по роботі з податковим боргом від 08.11.2023 №2012/26-15-32-01-06, колегія суддів зазначає наступне.

Так, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 14.02.2023, у відповідь на електронний лист від "kiev.borg" направлено прохання внести виправлення в облік щодо заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Відповідно до інформації розміщеної на офіційному сайті - https://kyiv.tax.gov.ua/kontakti/, електронна пошта "" є електронною поштою управління з податковим боргом.

Отже, матеріалами справи підтверджено факт звернення позивача із відповідною заявою та не встановлено обставини її розгляду контролюючим органом та, як наслідок, внесення відповідних змін в інтегровану картку ОСОБА_1 з єдиного соціального внеску

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №816/2042/16, Верховний Суд дійшов висновку, що наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигід та податкових зобов`язань платника податків, є правомірними, оскільки у випадку, коли неперерахування податку або збору не є наслідком винних дій платника податків, до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції, пеня або пред`явлена вимога про повне перерахування податкових платежів.

Відображення податковим органом в інтегрованих картках платника відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань спричиняють правові наслідки саме для платника податку, оскільки від правомірності таких дій фактично залежить фінансовий стан платника податків у розрізі розрахунків із бюджетом, зокрема, щодо наявності та вірного розрахунку заборгованості перед бюджетом з урахуванням періоду її виникнення.

Приймаючи до уваги, що інтегрована картка платника є документом, який знаходиться в оперативному стані і відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету, то зазначення в цій картці суми податку, нарахування якої скасовано судом, порушує права позивача, оскільки відображає несплату неіснуючих податкових зобов`язань.

Отже, у випадку скасування вимоги відповідач зобов`язаний відобразити інформацію в обліковій картці платника.

Таким чином, беручи до уваги викладене, колегія суддів підтримує висновок Київського окружного адміністративного суду про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не здійснення відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань зі сплати ЄСВ.

У той же час, при вирішенні даного спору по суті, в частині вимог зобов`язального характеру, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 просить суд внести зміни в інтегровану картку шляхом виключення суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 15 819,54 грн. та 21030,90 грн., на загальну суму 36 850,44 грн.

Разом з цим, з матеріалів справи встановлено, що до вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 29.12.2018 на загальну суму 15 819,54 грн. контролюючим органом включено нарахований мінімальний страховий внесок за період:

- за II-IV квартали 2017 року від 09.05.2018 на суму 8 448,00 грн.;

- за I-IІІ квартали 2018 року, по термінам сплати: 19.04.2018 - 2457,18 грн.; 19.07.2018 - 2457,18 грн., 19.10.2018 - 2457,18 грн.

Між тим, до вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 13.05.2019 на загальну суму 21 030,90 грн. відповідачем вже включено період, охоплений вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 29.12.2018 на загальну суму 15 819,54 грн. + ІV квартал 2018 року із терміном сплати 21.01.2019 - 2457,18 грн. та І квартал 2019 року із терміном сплати 19.04.2019 - 2754,18 грн.

Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-270020-17 від 13.05.2019 на загальну суму 21 030,90 грн. включає в себе такі періоди:

- за II-IV квартали 2017 року від 09.05.2018 на суму 8 448,00 грн.;

- за I-IV квартали 2018 року, по термінам сплати: 19.04.2018 - 2457,18 грн.; 19.07.2018 - 2457,18 грн., 19.10.2018 - 2457,18 грн., 21.01.2019 - 2457,18 грн.;

- І квартал 2019 року із терміном сплати 19.04.2019 - 2754,18 грн.

Таким чином, сума боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яка має бути виключена з інтегрованої картки платника податків - ОСОБА_1 становить 21 030,90 грн., а не 36 850,44 грн., як про то просить позивач.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме шляхом зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 з єдиного соціального внеску шляхом виключення суми боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 21 030,90 грн., яка виникла за наступні періоди: II-IV квартали 2017 року від 09.05.2018 на суму 8 448,00 грн.; за I-IV квартали 2018 року, по термінам сплати: 19.04.2018 - 2457,18 грн.; 19.07.2018 - 2457,18 грн., 19.10.2018 - 2457,18 грн., 21.01.2019 - 2457,18 грн.; І квартал 2019 року із терміном сплати 19.04.2019 - 2754,18 грн.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині відмови у задоволенні позовних вимог, то в цій частині таке судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 №7 , відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Сорочко Є.О.

Суддя Чаку Є.В.