Справа № 420/17505/24
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання посилання відповідача протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправної бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області що полягає у несплаті нарахованої суми в рахунок пенсії за період з 01.01.2019 року по 12.2022 року в сумі 242202,38 грн., зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату заборгованості пенсії позивача за період з 01.01.2019 року по 12.2022 року з індексацією та з компенсацією втрати частини доходів.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований позивачем тим, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2022 року у справі №540/7596/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно у встановленому законодавством порядку розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 01.07.2021 року про поновлення виплати пенсії та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом. На виконання зазначеного рішення Головним управлінням у грудні 2022 року повторно у встановленому законодавством порядку розглянуто по суті заяву позивача від 01.07.2021 року про поновлення виплати пенсії та прийнято відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом. Виплату пенсії розпочато з січня 2023 року. Розмір пенсії склав з 01.01.2023 року 10349,35 грн., з 01.03.2023 року 11670,12 грн. Відповідач у відповіді на лист позивача зазначив, що заборгованість за період з 01.11.2020 року по 12.2022 року в сумі 242202,38 буде погашена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат в порядку черговості. Позивач не погодився із бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат за період з 01.11.2020 року по 12.2022 року та звернувся до суду із цим позовом.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає про те, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2022 року у справі №540/7596/21, Головним управлінням у грудні 2022 року, в межах покладених зобов`язань, повторно розглянуто заяву позивача від 01.07.2021 року про поновлення виплати пенсії та прийнято відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки наданої судом. Після поновлення пенсії ОСОБА_1 , виплату розпочато з січня 2023 року у розмірі - 10 340,35 грн. Сума доплати пенсії за рішенням суду у справі №540/7596/21 за період з листопада2020 по грудень 2022 року, включно, склала 242202,38 грн. Так, позивач звертаючись до Одеського окружного адміністративного суду фактично просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виконати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2022 року у справі №540/7596/21, на підставі якої ОСОБА_1 здійснено поновлення пенсії та донараховано 242202,38 грн. За своєю суттю спір у справі №420/17505/24 виник у зв`язку із виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2022 року у справі №540/7596/21, з питання виплати позивачу заборгованості пенсії за період з листопада 2020 по грудень 2022 року. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Виходячи з вищевикладеного не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення. Додатково повідомляємо, що заборгованість на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2022 року у справі №540/7596/21 включена до реєстру судових рішень за датою набрання цим рішенням законної сили, а саме 06.09.2022 року. Отже, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2022 року у справі №540/7596/21, Головним управлінням виконана в добровільному порядку, в межах покладених зобов`язань та норм чинного законодавства, а вказана заборгованість буде виплачена після надходження коштів з Державного бюджету в порядку загальної черговості.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2022 року у справі №540/7596/21, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно у встановленому законодавством порядку розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 01.07.2021 року про поновлення виплати пенсії та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2022 року у справі №540/7596/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянуто заяву позивача від 01.07.2021 року про поновлення виплати пенсії та прийнято відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки наданої судом.

Після поновлення пенсії ОСОБА_1 виплату розпочато з січня 2023 року у розмірі - 10340,35 грн. Сума доплати пенсії за рішенням суду у справі №540/7596/21 за період з листопада 2020 по грудень 2022 року, включно, склала 242202,38 грн.

Представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із запитом щодо виплати належних позивачу пенсійних коштів за рішенням суду у справі №540/7596/21.

Листом від 01.12.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомило представнику позивача на його запит про те, що заборгованість в сумі 242202,38 грн. включена до реєстру судових рішень, виплата яких здійснюється за кошти Державного бюджету України.

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області що полягає у несплаті нарахованої суми в рахунок пенсії за період з 01.01.2019 року по 12.2022 року в сумі 242202,38 грн. позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 370, ч. 2, 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 року у справі №686/23317/13-а на підставі аналізу положень Закону №1404-VIII дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом №1404-VIII.

Згідно із ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду..

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №820/4261/18 та від 09.07.2019 року у справі №826/17587/18.

Так, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються саме порядку виконання судового рішення в іншій справі, а тому позивач, має встановлене процесуальним законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Враховуючи те, що питання виплати позивачу недоплаченої пенсії за період з 01.01.2019 року по 12.2022 року охоплюється рішенням суду у справі №540/7596/21 та належить до предмета його виконання, заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду в іншій справі, що набрало законної сили, та у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 26.02.2024 року у справі №120/13369/23.

Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73036, ) про визнання протиправної бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області що полягає у несплаті нарахованої суми в рахунок пенсії за період з 01.01.2019 року по 12.2022 року в сумі 242202,38 грн., зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату заборгованості пенсії позивача за період з 01.01.2019 року по 12.2022 року з індексацією та з компенсацією втрати частини доходів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА

.