Справа № 640/30839/21
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року № 640/30839/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі також - ГУ ДПС у м. Києві, відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача №1-2615 від 02 вересня 2021 року (далі також - оскаржуване рішення).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, і тому позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

12 квітня 2023 року вказані матеріали адміністративного позову отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа розподілена судді Горобцовій Я. В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року справу № 640/30839/21 прийнято до провадження та визначено, що її розгляд буде відбуватись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві наголошує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте податковим органом відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки та наданому суду відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0637 га (637 кв.м.), кадастровий номер ділянки: :75:759:0047.

ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 02 вересня 2021 року № 1-2615, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб за 2021 рік у розмірі 9 884, 87 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 206 Земельного кодексу України (далі також - ЗК України) передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі також - ПК України) зазначено, що земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок, земельних часток (паїв) а також постійних землекористувачів.

Згідно з підпунктом 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Статтею 270 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнтів індексації (стаття 271 ПК України).

Відповідно до положень пункту 286.1 статті 286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Матеріалами справи встановлено, що згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23 квітня 2021 року, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер ділянки: :75:759:0047, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби; площею: 637 кв.м; нормативно грошова оцінка: 1 659 024, 67 гривень; дата оцінки землі: 23 квітня 2021 року.

З метою внесення інформації в систему ДЗК щодо внесення коду Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки №:75:759:0047 позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві для внесення відповідних відомостей і вірного обчислення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером №:75:759:0047.

Так, згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки сформованого 11 серпня 2021 року (вих. № 7040/86-21 від 12 серпня 2021 року) виданого Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер ділянки: :75:759:0047, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; цільове призначення 01.06 «для колективного садівництва», нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 17 778, 23 грн, дата оцінки - 06 серпня 2021 року.

На переконання позивача, починаючи з 01 січня 2021 року та станом на момент прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №1-2615, змін в технічну документацію з нормативно-грошової оцінки земель міста Києва не провадилось, а відтак Витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 11 серпня 2021 року є чинним на весь період 2021 року.

Витяг сформований за наявності довнесених відомостей в ДЗК і коректним обчисленням нормативно-грошової оцінки відповідно до виду використання земельної ділянки і її цільового призначення.

Враховуючи викладене, контролюючим органом було не вірно обраховано земельний податок з фізичних осіб за 2021 рік у розмірі 9 884, 87 грн.

Позивачем внесено дані щодо функціонального використання земельної ділянки в Державний земельний кадастр після отримання інформації про таку відсутність. В результаті таких дій, обчислення розміру нормативно-грошової оцінки змінилось і згідно з Витягом від 11 серпня 2021 року розмір нормативно-грошової оцінки зменшився до 17 778, 23 грн (був 1 659 024,67 грн), а ставка податку відповідно дорівнює - 0,3%, (замість 1%).

Натомість, відповідач в оскарженому податковому повідомлені-рішенні, застосував змішаний підхід в обчисленні зобов`язання зі сплати земельного податку за 2021 рік, виходячи з даних «до» і «після» внесення коду функціонального призначення: пропорційно з 01 січня 2021 року до 06 серпня 2021 року по нормативно-грошовій оцінці без врахування коду цільового використання - 1 659 024, 67 грн зі ставкою земельного податку 1%, та з 06 серпня 2021 року по нормативно-грошовій оцінці з внесеним кодом - 17 738, 23 грн зі ставкою земельного податку 0,3%.

З даного приводу, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 274.1 статті 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки

Відповідно абз.1 пункту 284.1 статті 284 ПК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Рішенням Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629, із змінами та доповненнями (далі також - Рішення) було встановлено ставки земельного податку.

Також пункту 3 Рішення департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надавати органам державної фіскальної служби інформацію (дані) з міського земельного кадастру про земельні ділянки для адміністрування плати за землю в м. Києві.

Відповідно до пункту 5.1 до додатку 3 Положення «Про плату за землю в місті Києві» затвердженого Рішенням КМР «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві та акцизного податку» від 23 червня 2011 року № 242/5629 із змінами та доповненнями у редакції рішення Київської міської ради від 18 жовтня 2018 року № 1910/5974 (далі також - Положення) ставки податку за земельні ділянки для фізичних та юридичних осіб, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюються залежно від цільового призначення землі у відсотках від їх нормативної грошової оцінки відповідно до таблиці № 1 цього Положення.

Відповідно до Таблиці № 1 до Положення ставки податку (відсотків нормативної грошової оцінки) за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження) для фізичних осіб становить в залежності від виду цільового призначення: для ведення особистого селянського господарства, городництва для сінокосіння і випасання худоби становить 0,3%; для індивідуального садівництва - 1%; для іншого сільськогосподарського призначення - 1%.

Згідно примітки 1 таблиці № 1 до додатка 3 Положення вид цільового призначення земель зазначається згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Держкомзему від 23 липня 2010 № 548.

Відповідно до прим. 2 до таблиці № 1 додатка 3 до Рішення (у редакції рішення Київської міської ради від 18 жовтня 2018 року № 1910/5974, яке застосовується з 1 січня 2019 року) якщо вид цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Держкомзему від 23 липня 2010 року № 548, не внесено до Державного земельного кадастру, то застосовується ставка у відсотках від нормативної грошової оцінки відповідно до цієї таблиці, але не менше 1 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

За правилами частини 5 статті 20 ЗК України, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-2 статті 21 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

У той же час, правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру врегульовано Законом України «Про Державний земельний кадастр» (далі також - Закон).

Статтею 1 Закону регламентовано, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно із статтею 2 Закону, Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Таким чином, до Державного земельного кадастру включаються, серед іншого відомості про цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель).

Враховуючи те, що до 06 серпня 2021 року вид цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Держкомзему від 23 липня 2010 року № 548, не було внесено до Державного земельного кадастру, контролюючим органом правомірно застосовано ставку у відсотках від нормативної грошової оцінки відповідно до Таблиці № 1, не менше 1 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23 квітня 2021 року.

Вказаний Витяг був чинний та не скасований в судовому порядку.

Згідно даних Державного земельного кадастру нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 складає в період з 01 січня 2021 року по 06 серпня 2021 року - 1 659 024, 67 грн (Витяг із технічної документації від 23 квітня 2021 року) та з 06 серпня 2021 року по 31 грудня 2021 року становить 17 778, 23 грн (Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки сформованого 11 серпня 2021 року).

Сума податку на 2021 рік по податковому повідомленню-рішенню від 02 вересня 2021 року № 1-2615 на суму 9 884, 87 грн, була розрахована наступним чином:

((1659024,67х1%)/365х217)+((17778,23x0,3%)/365х148) = 9 884, 87 грн, де:

1 659 024, 67 гривень - нормативна грошова оцінка земельної ділянки до 06 серпня 2021 року;

17 778, 23 гривень - нормативна грошова оцінка земельної ділянки після 06 серпня 2021 року;

1% - ставка земельного податку до 06 серпня 2021 року (прим. 2 до таблиці № 1 додатка З Рішення);

0,3% - ставка земельного податку після 06 серпня 2021 року (таблиця № додатка 3 Рішення);

217 - кількість днів з 01 січня 2021 року до 06 серпня 2021 року;

148 - кількість днів з 06 серпня 2021 року до 31 грудня 2021;

365 - кількість днів у 2021 році.

Враховуючи вищевикладене, ГУ ДПС у м. Києві було правомірно сформовано податкове повідомлення-рішення від 21 вересня 2021 року № 1-2615 на суму 9 884, 87 грн по земельному податку з фізичних осіб за земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 , підстави для його скасування відсутні.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищевикладене, оскаржуване в межах розгляду даної справи рішення вважається таким, що прийняте з урахуванням критеріїв, визначених ч. 2 статті 2 КАС України.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд доходить до висновку про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

За вказаних обставин, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.