Справа № 460/12288/23
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/12288/23 пров. № А/857/24821/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року в справі № 460/12288/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ля-Транс" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

суддя в 1-й інстанції Поліщук О.В.,

час ухвалення рішення 04 вересня 2024 року,

місце ухвалення рішення м.Рівне,

дата складання повного тексту рішення 04 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ля-Транс" (далі позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № 3 від 25.01.2023, № 3 від 25.01.2023, № 3 від 25.01.2023, № 3 від 25.01.2023

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно наданих до перевірки документів, встановлено, що ТОВ «ЛЯ-ТРАНС» віднесено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 9 813,09 грн. за серпень 2022 року та ПДВ в сумі 4 579,44 грн. за вересень 2022 року по постачальнику ТОВ «ВЕСТ КАРД» () по операціях з придбання дизельного палива, в тому числі згідно податкових накладних: №11724 від 11.08.2022 року, №107404 від 22.08.2022 року, №107405 від 26.08.2022 року, №152869 від 16.09.2022 року, №152870 від 19.09.2022 року (детально арк. 8 акту перевірки №43/Ж5/17-00-07-03/43129276 від 04.01.2023 року).

ТОВ «ЛЯ-ТРАНС» до перевірки не надано підтвердження фактичного використання придбаних ПММ (дизпалива) у ТОВ «ВЕСТ КАРД» у серпні та вересні 2022 року у господарській діяльності підприємства виходячи з наступного: - не надано чеків, що підтверджують фактичне отримання покупцем товарів у місці передачі товарів, в асортименті, кількості та ціні (п. 3.2 Договору №040417-01/04/21- ПГ181 від 01.04.2021 року);

- не надано інформації щодо: операцій з використанням паливних карток (здійснених Транзакцій), де відображається місце передачі Товарів (надання Послуг), час передачі, асортимент, кількість, ціна та вартість переданих Товарів (наданих Послуг) у серпні та вересні 2022 року (п. 3.2 Договору №040417-01/04/21-ПГ181 від 01.04.2021 року). Наявність вищезазначених документів передбачена Договором №040417- 01/04/21-ПГ181 від 01.04.2021 року. У зв`язку з відсутністю вище зазначених документів неможливо ідентифікувати, які транспортні засоби заправлялись по паливних картках та, як наслідок, використання придбаного пального у господарській діяльності підприємства.

Згідно наданих до перевірки документів, встановлено, що ТОВ «ЛЯ-ТРАНС» віднесено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 6149,53 грн. за серпень 2022 року та ПДВ в сумі 4415,89 грн. за вересень 2022 року по постачальнику ТОВ «ПроНафта» () по операціях з придбання дизельного палива, в тому числі згідно податкових накладних: №236 від 29.08.2022 року, №416 від 22.09.2022 року (детально арк. 10 акту перевірки №43/Ж5/17-00-07-03/43129276 від 04.01.2023 року).

Разом з тим в ході перевірки встановлено відсутність у ТОВ «ЛЯ-ТРАНС» діючої Ліцензії на право зберігання пального у серпні 2022 року. До перевірки не надано інформації та документального підтвердження за серпень та вересень 2022 року, щодо місць оприбуткування пального придбаного у ТОВ «ПроНафта» (), матеріально-відповідальної особи, а також інформації про вибуття ПММ, а саме: кому та в якій кількості здійснювався відпуск МПП у смт. Клевань, вул. Центарльна, 32 л., ким здійснювався такий відпуск.

Згідно наданих до перевірки документів, встановлено, що ТОВ «ЛЯ-ТРАНС» віднесено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 3944 грн. за серпень 2022 року та ПДВ в сумі 233,33 грн. за вересень 2022 року по постачальнику ТОВ «ДОЗОР УКРАЇНА» () по операціях з придбання ТМЦ та послуг згідно податкових накладних: №29 від 09.08.2022 року, №28 від 09.08.2022 року, №7 від 17.08.2022 року, №8 від 17.08.2022 року, №3 від 29.08.2022 року, №4 від 29.08.2022 року, №12 від 15.09.2022 року (детально арк. 12-13 акту перевірки №43/Ж5/17-00-07- 03/43129276 від 04.01.2023 року). ТОВ «ЛЯ-ТРАНС» до перевірки не надано документального підтвердження використання придбаних у ТОВ «ДОЗОР Україна» () ТМЦ та послуг згідно вище вказаних податкових накладних у господарській діяльності підприємства, а саме не надано інформації, щодо того на які транспортні засоби здійснено встановлення вищевказаних придбаних датчиків рівня палива, пристроїв спостереження за рухомими об`єктами ВІ-530 та ін., послуги з супроводження сист. охорони та моніторингу автотранспорту з додатковим обладнанням за серпень та вересень місяць 2022 року в кількості 5 шт., інформації, щодо того по яких саме транспортних засобах здійснювався моніторинг та яка господарська діяльність здійснюється з їх використанням.

Разом з тим позивач здійснює придбання запчастин та шин оприбуткування їх по рах. 281 «Товари на складі» та рах. 207 «Запчастини», а також їх списання в повному обсязі. Згідно актів не зазначено на ремонт чи поточне технічне обслуговування яких саме транспортних засобів списуються запчастини, відповідно неможливо підтвердити використання списаних запчастин у господарській діяльності ТОВ «ЛЯ-ТРАНС».

Станом на 26.12.2022 року ТОВ «ЛЯ-ТРАНС» документи надано не в повному обсязі, зокрема не надано дані JPS треків автомобілів для встановлення фактичного руху автомобіля. Факт надання документів не в повному обсязі зафіксовано у відповідному акті про ненадання документів від 28.12.2022 року.

Станом на 29.12.2022 року ТОВ «ЛЯ-ТРАНС» не надано інформації та документів зазначеної у запиті від 28.12.2022 року № 3, зокрема: - інформацію та документальне підтвердження розрахунків норм списання ПММ для автомобілів в розмірі 36 л. дизельного пального на 100 км. на підставі Наказу підприємства №01/01-2021 від 01.01.2021 року; - інформацію та документи, щодо розрахунку пробігу зазначеного у звітах про використання пального, а саме інформацію, щодо того яким чином здійснювалось визначення кількості пройдених км. та між якими пунктами; - інформацію та документи про обороти по паливним картках в розрізі транспортних засобів, дати фактичного отримання, кількості вартості та адреси місцезнаходження АЗС по пальному, що отримується від ТОВ «ВЕСТ КАРД» відповідно до наданих до перевірки Актів приймання-передачі товарів до договорів поставки партіями з використанням паливних карток та видаткових накладних; - чеки, які надавав продавець під час оплати пального та його видачі на АЗС за період, що перевіряється грудень 2021 року, лютий, червень, липень, серпень, вересень 2022 року; - акти на списання запчастин та шин в розрізі транспортних засобів на які відбулось списання чи інших об`єктів списання; - інформацію про місткість (об`єм) баків у транспортних засобах, що належать та що використовуються ТОВ «ЛЯ-ТРАНС»; - акти виконаних робіт, наданих послуг, які отримувались згідно договору з ТОВ «ДОЗОР УКРАЇНА» (); - пояснення та документальне підтвердження, щодо наявності по рах. 23 «Виробництво» дебетового сальдо в сумі «- 2 602 817,68 грн.» станом на 01.12.2021 року; - копії Звітів за поїздками, що містять інформацію про пробіг транспортного засобу (кількість пройдених км.) та кількість витраченого пального, наявність якої забезпечується використанням системи, відповідно до Договору на отримання послуг від ТОВ «ДОЗОР Україна» (); - акти на списання ТМЦ, що обліковуються по рах. 28 «Товари на складі» в розрізі транспортних засобів на які відбулось списання чи інших об`єктів списання; - інші наявні документи, що підтверджують правомірність формування податкового кредиту та податкових зобов`язань за обревізований період. Факт надання документів не в повному обсязі зафіксовано у відповідному акті про ненадання документів від 29.12.2022 року №439/Ж6/17-00-07- 03/43129276.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ля-Транс» () з 24.07.2019 зареєстрований юридичною особою та є платником податків, в т.ч. ПДВ. Основним видом діяльності позивача за КВЕД є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами, 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду), 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту, 52.24 Транспортне оброблення вантажів, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

У період з 20.12.2022 по 26.12.2022 посадовими особами Головного управління ДПС у Рівненській області на підставі наказу № 2577-п від 18.11.2022 та направлень від 20.11.2022, наказу № 2825-п від 26.12.2022 та направлень від 27.12.2022 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ля-Транс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх періодах.

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС у Рівненській області складено акт фактичної перевірки від 04.01.2023 №43/Ж5/17-00-07-03/43129276 (далі - акт перевірки).

У ході проведення вищезазначеної перевірки відповідачем встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЯ-ТРАНС»» вимог податкового законодавства, а саме:

- п. 44.1, ст 44, пп «г» п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 69231 грн в т.ч. за серпень 2022 р. 50154 грн та за вересень 2022 року на суму 19077 грн, що призвело до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування за вересень 2022 року на суму 25198 грн та до завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2022 року на суму 44033 грн.

- згідно п.200.7, 200.9 ст.200. пп. «в» п. 200.14 Податкового кодексу України платнику податків ТОВ «Ля-Транс» відмовлено в наданні бюджетного відшкодування за вересень 2022 року в сумі 34280 грн.

- в порушення п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 не складено та не зареєстровано в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні на суму ПДВ 692312 грн.

Так, 25.01.2023, за наслідками встановлених порушень, податковим органом прийнято повідомлення-рішення № 3 (форма «В3»), згідно з яким позивачу відмовлено в наданні бюджетного відшкодування за вересень 2022 року в сумі 34280 грн; податкове повідомлення-рішення № 3 (форма «В3»), яким встановлено завищення бюджетного відшкодування за вересень 2022 року на суму 25198 грн та застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції на суму 6299,5 грн; податкове повідомлення-рішення № 3 яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2022 року на суму 44033 грн; податкове повідомлення-рішення № 3, яким застосовано до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 6800 грн за порушення термінів реєстрації податкових накладних.

Податкові повідомлення-рішення № 3 від 25.01.2023, № 3 від 25.01.2023, № 3 від 25.01.2023, № 3 від 25.01.2023 позивач оскаржував в адміністративному порядку та рішенням про результати розгляду скарги від 31.07.2023 № 8034/6/99-00-06-01-01-06 скаргу позивача залишено без задоволення а винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з такими податковими повідомленнями-рішеннями та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Положеннями статті 7 ПК України встановлено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 61.1 ст. 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) визначено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої, другої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Положеннями підпункту 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податок на додану вартість непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Статтею 185 ПК України визначено, які операції є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, а саме: 185.1. Об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України. Тобто, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є не всі господарські операції, а відповідно до статті 185 ПК України лише операції з постачання товарів, робіт, послуг.

Положеннями підпункту 14.1.179 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання для цілей розділу V цього Кодексу це загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Пункт 188.1 ст. 188 ПК України визначає, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Положеннями підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В силу вимог пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум такого відшкодування за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Статтею 200 ПК України встановлено порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Перелік осіб, які не мають права на отримання бюджетного відшкодування, визначений у пункті 200.5 зазначеної статті. Зокрема, це особи, які мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

За змістом цієї норми особи, які хоча і мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування, мають право на таке відшкодування, якщо податковий кредит, тобто сума, на яку платник податку на додану вартість може зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, нарахована внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.200.3 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з п.200.7 ст.200 ПК платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з поданою ТОВ «Ля-Транс» податковою декларацією з ПДВ за серпень 2022 року від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту, відображене у рядку 19 декларації становить 102756 грн, сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у рядку 21 декларації за серпень 2022 року становить 102756 грн.

Згідно з поданою ТОВ «Ля-Транс» податковою декларацією з ПДВ за вересень 2022 року від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту, відображене у рядку 19 декларації становить 121833 грн, сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку, відображена у рядку 20.2.1 декларації за вересень 2022 року становить 59478 грн та сформована за рахунок від`ємного значення за грудень 2021 року, лютий, червень, липень, серпень 2022 року.

В акті перевірки зазначено, що основним чинником виникнення від`ємного значення за серпень та вересень 2022 року є інші операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, а саме: міжнародні перевезення, перевищення обсягів придбання над обсягами реалізації.

Так, податковим органом зафіксовано, що аналізом наявної інформації щодо операцій, які підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою (міжнародні перевезення автомобільним транспортом), здійснених платником у періоді, що підлягає перевірці, за даними інформації про фактичне надання послуг міжнародних перевезень, ІС "Податковий блок", ЄРПН, податкових декларацій за серпень 2022 року та вересень 2022 року встановлено, що сума поставки за серпень 2022 року (як за даними платника, так і за даними перевірки) складає 625000 грн та за липень 2022 року (як за даними платника, так і за даними перевірки) 341125 грн.

В акті перевірки констатовано, що в охопленому перевіркою періоді ТОВ «Ля-Транс» не оформляло взаємовідносини з ризиковими контрагентами, відображення яких у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло на визначення у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування.

З акту перевірки слідує, що контролюючий орган дійшов висновку про заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 69231 грн, що призвело до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування за вересень 2022 року на суму 25198 грн та до завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2022 року на суму 44033 грн, а також товариству відмовлено у наданні бюджетного відшкодування за вересень 2022 року в розмірі 34280 грн, внаслідок ненадання підтверджуючих документів щодо фактичного використання в господарській діяльності придбаних ПММ (дизпалива) у ТОВ «ВЕСТ КАРД» за серпень, вересень 2022 року, у ТОВ «ПроНафта» за серпень, вересень 2022 року та придбаних у ТОВ «ДОЗОР Україна» ТМЦ та послуг за серпень, вересень місяць 2022 року.

При цьому, податковим органом не ставиться під сумнів ні реальність господарських операцій позивача з придбання ПММ, ТМЦ та послуг у наведених контрагентів - постачальників, ні реальність його господарських операцій по здійсненню в період серпень, вересень 2022 року перевезень, в межах надання позивачем транспортних послуг, де були використані такі ПММ.

В ході перевірки податковим органом вручено позивачу запит № 2 від 27.12.2022 та запит № 3 від 28.12.2022 про підтвердження використання у господарській діяльності придбаних ТМЦ, робіт та послуг за період що перевіряється, а саме, грудень 2021 року, лютий, червень, липень, серпень, вересень 2022 року.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, в ході проведення перевірки представниками позивача надано для перевірки ряд первинних документів на підтвердження задекларованих сум, а саме: договори оренди транспортних засобів, нерухомого майна, акти приймання-передачі транспортних засобів, договори поставки, акти приймання-передачі товарів, послуг і робіт, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, специфікації, видаткові, товарно-транспортні накладні, акти наданих послуг, CMR, акти списання товарів, подорожні листи, звіти про використання пального.

Матеріали справи свідчать на користь того, що надані позивачем первинні документи у повній мірі розкривають зміст господарських операцій у спірний період та реальність здійснення господарської діяльності. Натомість, відповідачем не надано доказів та не наведено жодних обставин, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій для цих осіб, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, про не вчинення операцій, про відсутність факту надання послуг.

Вказані документи є первинними документами в розумінні закону, які належить складати для даного виду господарських операцій, а відтак є належними та допустимими доказами у розумінні статей 73-76 КАС України.

Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджується як факт отримання позивачем ПММ, ТМЦ, та послуг так і використання придбаних ПММ, товарів та послуг у власній господарській діяльності.

В силу приписів статей 44, 83 ПК України, посадові особи податкового органу під час проведення перевірки були зобов`язані врахувати надані позивачем первинні документи. У разі, якщо первинні документи, надані платником податків під час проведення перевірки, викликають сумніви у їх достовірності, акт документальної перевірки повинен містити посилання на докази, що доводять складання таких документів без реального здійснення господарських операцій.

За умови подання платником податків належним чином оформлених документів, які згідно з правовими нормами повинні бути виписані на господарські операції певного виду, та підтвердження суми ПДВ податковими накладними, зареєстрованими відповідно до вимог статті 201 ПК України, задекларовані платником податків дані податкового обліку вважаються підтвердженим (правомірними), якщо контролюючий орган не доведе протилежне.

Це відповідає нормі абзацу першого ч.2 ст.77 КАС, згідно з якою в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ця норма узгоджується як з нормою абз.1 п.56.4 ст.56 ПК України, відповідно до якої обов`язок доведення, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених Податковим кодексом України, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладено на контролюючий орган, так і з нормою пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України щодо презумпції правомірності рішень платника податків, які в сукупності закріплюють презумпцію добросовісності податкової поведінки платника податків.

Висновки аналогічного змісту викладені у постанові Верховного Суду від 17.05.2022 у справі № 804/5693/16.

Встановлені в ході розгляду обставини справи в їх сукупності дали суду попередньої інстанції достатні підстави для висновку, що ГУ ДПС у Рівненській області, приймаючи податкові повідомлення-рішення № 3 від 25.01.2023, № 3 від 25.01.2023, № 3 від 25.01.2023, діяло не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, тому, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправним та підлягають скасуванню.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків податкового органу про заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 69231 грн, відтак і висновок про не складення та не реєстрацію податкових накладних на суму ПДВ 69231 грн, який є похідним, також безпідставний, а відтак податкове повідомлення-рішення від 25.01.2023 № 3, яким позивачу за порушення термінів реєстрації податкових накладних застосовано штраф в сумі 6800 грн, також підлягає скасуванню.

З огляду на встановлені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податкові повідомлення-рішення № 3 від 25.01.2023, № 3 від 25.01.2023, № 3 від 25.01.2023, № 3 від 25.01.2023 не відповідають наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року в справі № 460/12288/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 15 січня 2025 року.