Справа № 460/15886/24
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Гудими Н.С., після одержання позовної заяви
доВійськової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання протиправним та скасування наказу, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними і скасування наказу №95 від 16.09.2024 про призов на військову службу у зв`язку з мобілізацією, наказу №268 від 16.09.2024 в частині зарахування до списків особового складу частини та зобов`язання виключити його зі списків особового складу частини і звільнити з військової служби.
Ухвалою суду від 31.12.2024 позовну заяву залишено без руху.
07.01.2025 на усунення недоліків позовної заяви позивач подав до суду заяву про поновлення строку звернення.
Питання про відкриття провадження у справі вирішується 16.01.2025, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість причин пропуску позивачем строку звернення до суду, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства (далі - КАС України), частиною першою статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частиною 1 ст.118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до частин 1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Так, в силу вимог ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
При цьому, за визначенням, наведеним у ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Суд враховує, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесуальному праві сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює їхніх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналізуючи зміст ст.122 КАС України, очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.
Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Зі змісту наведених правових норм також вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Водночас норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Іншими словами, для поновлення строку звернення суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали вчасному зверненню з адміністративним позовом, у зв`язку з чим позивач має довести суду їхню наявність і непереборність з доданням відповідних доказів, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків, а також принцип res judicata.
Як свідчить зміст позову, предметом спору в даній справі є наказ №95 від 16.09.2024 про призов ОСОБА_1 на військову службу у зв`язку з мобілізацією та наказ №268 від 16.09.2024 в частині зарахування його до списків особового складу частини.
Таким чином, оскільки спірні накази стосуються проходження позивачем військової служби (яка є різновидом публічної служби в розумінні ст.4 КАС України), то в даному випадку застосовується місячний строк звернення до суду з цим позовом.
Позивач у позовній заяві не заперечує ту обставину, що про оскаржувані накази він був обізнаний у день їх винесення, та погоджується, що строк звернення до суду слід обраховувати з 16.09.2024.
Натомість до суду з цим позовом позивач звернувся лише 27.12.2024, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, встановленого ч.5 ст.122 КАС України.
У заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що в період з 16.09.2024 до 31.10.2024 оскаржував до Березнівського районного суду Рівненської області дії 1 відділу Рівненського РТЦКСП щодо його затримання, а ухвалу суду про визнання такий дій незаконними отримано ним лише 12.11.2024.
Суд такі твердження на обґрунтування поважності пропуску звернення до суду оцінює критично позаяк, позивач не був позбавлений можливості вчасно, в межах місячного строку, визначеного ч.5 ст.122 КАС України, звернутися до Рівненського окружного адміністративного суду з цим позовом, та одночасно до Березнівського районного суду Рівненської області про оскарження дій працівників територіального центру комплектування, та у разі необхідності заявити в межах адміністративної справи клопотання про зупинення провадження до вирішення питання щодо законності його затримання.
Також суд зауважує, що направлення адвокатських запитів і отримання представником позивача відповідей на них не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач, в т.ч. через свого представника, почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку. Крім того, суд звертає увагу, що у разі неможливості отримати певні докази самостійно, КАС України передбачено право позивача заявляти клопотання про їх витребування судом.
Щодо доводів про перебування позивача на лікуванні в період з 01.10.2024 по 23.12.2024, то суд враховує, що згідно з наданими документами позивач перебував на стаціонарному лікуванні в періоди з 01.10.2024 по 15.10.2024, з 23.10.2024 по 05.11.2024, з 12.11.2024, з 11.12.2024 по 23.12.2024.
Тобто, в період з 16.09.2024 по 30.09.2024, 16.10.2024 по 22.10.2024, з 06.11.2024 по 11.11.2024 та з 24.12.2024 позивач мав можливість звернутися до суду з цим позовом, однак таким правом не скористався.
Більше того, судом встановлено, що договір про надання правничої допомоги з адвокатом Редзелем М.М., який готував і подавав від імені ОСОБА_1 цей позов, позивачем укладено 16.09.2024, що підтверджується матеріалами справи.
За наведеного, зазначені стороною позивача у заяві підстави дотримання строків звернення до адміністративного суду з позовом, суд вважає необґрунтованими і безпідставними, а відтак строк звернення до суду з цим позовом пропущено без поважних причин.
При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.
Натомість у даному випадку позивач не вказав, які саме об`єктивні поважні (непереборні) причини унеможливили його звернення до суду у встановлений процесуальним законодавством строк. Не наведено змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним усіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати свої процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку; не доведено, що в цій справі можливість вчасного подання ним позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення. Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку позивача щодо реалізації своїх процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.
Висновки аналогічного змісту викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2024 у справі № 990/241/24, від 08.12.2022 у справі № 990/102/22, від 09.02.2022 у справі № 9901/473/21.
Крім того, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.
Так, за правилами ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Пунктом 9 ч.4 ст.169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
За наведеного в сукупності, враховуючи те, що позивачем пропущений місячний строк звернення до суду з цим позовом, а обґрунтувань обставин та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку звернення до суду позивачем не наведено та не доведено, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви на підставі ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169 КАС України.
Керуючись статтями 169, 241, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд,-
Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 16 січня 2025 року

Суддя Н.С. Гудима