Справа № 755/5519/24
Суддя: Тесленко І. О.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №755/5519/24
Провадження №2-а/760/568/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Тесленко І.О.,

за участі секретаря судового засідання - Бережної С.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві, третя особа: інспектор взводу 2 роти 1 батальйону Тактико-оперативного реагування УПП у місті Києві ДПП старший лейтенант поліції Махоня Олександр Сергійович, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою до Управління патрульної поліції в місті Києві, третя особа: інспектор взводу 2 роти 1 батальйону Тактико-оперативного реагування УПП у місті Києві ДПП старший лейтенант поліції Махоня Олександр Сергійович Управління патрульної поліції в місті Києві, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги мотивував тим, що 07 березня 2024 року, інспектором взводу 2, роти 1, батальйону Тактикооперативного реагування УПП у місті Києві ДПП, старшим лейтенантом поліції - Махоня Олександром Сергійовичем, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №586694, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. В даній постанові зазначено, що він 07 грудня 2024 року о 12 год. 42 хв., керуючи транспортним засобом Chevrolet Epica номерний знак НОМЕР_1 у м. Київ, по проспекту Соборності 5, рухався у зустрічному напрямку по дорозі з одностороннім рухом позначеній дорожнім знаком 5.5 Правил дорожнього руху України, будучі позбавлений права керуваня ТЗ. З вищезазначеною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення він не згоден, вважає, що постанова протиправна і підлягає скасуванню з наступних підстав. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Зупинивши авто, інспектор поліції представляється водію, повідомляє водія про те, що відповідно до статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» ведеться відеофіксація та просить пред`явити посвідчення водія і реєстраційні документи на транспортний засіб, а також повідомляє водію причину зупинки транспортного засобу відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Перевіривши у водія документи, інспектор повідомляє, що розглядається справа про притягнення водія до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з оголошення, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (стаття 279 КУпАП). Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення: подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі (частина перша статті 268 КУпАП). Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ним було заявлено про бажання скористатись правовою допомогою, про що він заявив відповідачу відповідне усне клопотання. Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Вважає, що такими діями інспектор порушив його право на захист. На його думку було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (невжиття інспектором жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правничої допомоги є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення). З огляду на викладене не можливо вважати, що постанова інспектора є законною. Просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія БАА № 586694, від 07 березня 2024 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності.

На виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року, адміністративну справу № 755/5519/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві, третя особа: інспектор взводу 2 роти 1 батальйону Тактико-оперативного реагування УПП у місті Києві ДПП старший лейтенант поліції Махоня Олександр Сергійович, передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

27 травня 2024 року справа надійшла в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Тесленко І.О., відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2024 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано час на усунення недоліків.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 червня 2024 року позовну заяву повторно залишено без руху та надано позивачу час на усунення недоліків.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

У зв`язку з виявленням після відкриття провадження невідповідності позовної заяви вимогам ст. 161 КАС України, Ухвалою суду від 12 вересня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

У зв`язку з усуненням недоліків, Ухвалою від 09 жовтня 2024 року, продовжено розгляд адміністративної справи та призначено судове засідання.

Інших процесуальний рішень не приймалось.

В судове засідання позивач з`явився, зазначив, що при розгляді справи були порушені його права, він не зміг скористатись своїми правом на правову допомогу, вказав, що він просив відкласти розгляд справи, але йому було відмовлено. Доказів того, що він керував транспортним засобом надано йому при розгляді справи не було. Також, зазначив, що за кермом був його батько, виїжджав з двору, потім, він стояв з ним біля авто коли до них під`їхали поліцейські, почали перевіряти авто та його. Крім того, на той час справа за ст. 130 КУпАП ним оскаржувалась, він вважав, що вона не набрала чинності. Звернув увагу суду, що обов`язок щодо доказування винуватості покладений процесуальним законом на відповідача.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в місті Києві в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав суду відзив на позовну заяву у якій зазначив, що під час несення служби 07.03.2024 р. о 12 год. 30 хв. Інспектором було помічено транспортний засіб CHEVROLET ЕРІСА номерний знак НОМЕР_2 , водій якого, тобто Позивач, рухався у зустрічному напрямку по дорозі з одностороннім рухом, позначеній дорожнім знаком 5.5 ПДР.В ході перевірки документів Інспектором було з`ясовано, що Позивач керував транспортним засобом, будучи позбавленим такого права, на підставі постанови Деснянського районного суду міста Києва у справі №754/7992/22 від 03.11.2022 р., про визнання винуватим Позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП і застосування до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. У відповідності до ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.Виходячи з вищенаведеного Позивач зобов`язаний виконувати судове рішення, яке набрало законної сили та не здійснювати керування транспортними засобами протягом 3 років. Відповідно до статті 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Статтею 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Щодо доводів Позивача, що Інспектором порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та право на захист. Слід звернути увагу, що Позивач у позовній заяві зазначає, що Інспектором порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлену КУпАП. Водночас, Позивач не доводить дані обставини на яких ґрунтується його вимоги. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду у с №520/2261/19 обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою статті 77 України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. При цьому слід зазначити, що порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення Інспектором, яке мало місце з точки зору Позивач не впливає на суть вчиненого порушення та не є підставою для задоволення позовних вимог. Такого висновку також дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні у справі №761/4629/17 від 30.10.2017. За таких обставин відсутні підстави для скасування Постанови з мотивів, наведених у позовній заяві. Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності. Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 126 КУпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частини четвертої статті 258 КУпАП. Слід також зазначити, що Інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Таким чином, Інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених статтею 268 КУпАП при розгляді справи. За таких обставин відсутні підстави для скасування Постанови з мотивів, наведених в позовній заяві. Такого ж висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду в своїй постанові від 11.06.2019 у справі № 379/78/19. Отже, Інспектор, реалізуючи покладені на нього службові обов`язки, зокрема, щодо припинення порушень ПДР, за результатами вчиненого правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази та факт вчинення Позивачем правопорушення, розглянув справу про адміністративне правопорушення, та виніс згідно норм чинного законодавства Постанову, передбачену ч. 4 ст. 126 КУпАП, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Подія була зафіксована на нагрудний реєстратор інспектора, однак, відповідно до розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018, строк зберігання відеозаписів становить 30 діб, а тому направити відеофайл правопорушення з об`єктивних причин не вдається за можливе. Факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення був досліджений та встановлений Інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатом якого винесена оскаржувана Постанова. А отже підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Третя особа - інспектор взводу 2 роти 1 батальйону Тактико-оперативного реагування УПП у місті Києві ДПП старший лейтенант поліції Махоня Олександр Сергійович, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з витягу з електронної бази ІПНП: АРМОР, у відношенні до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була винесена Постанова №БАА/586694 у зв`язку з керуванням т.з. особою позбавленою права керування (ст. 126 ч. 4), скоєно 07.03.2024 року о 11:42, автотранспорт CHEVROLET EPICA, НОМЕР_2 , накладено штраф 20 400,00грн. (а.с. 58).

Відповідно до Постанови Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року (справа №754/7992/22), Особа 1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с. 98).

Позивачем було заявлено вимогу про допит свідка ОСОБА_1 .

16 січня 2025 року від свідка на адресу суду надійшла заява у якій він повідомив що не може прибути до суду у зв`язку зі станом здоров`я. Також, вказав, що позивач 07 березня 2024 ркоу транспортним засобом не керував, поліція відмовила ОСОБА_1 у праві отримання юридичної допомоги.

У зв`язку з надходженням від свідка вищенаведеної заяви, позивач в судовому засіданні 16 січня 2025 року зазначив, що на його допиті не наполягає.

Інших доказів суду надано не було.

Згідно ч. 3 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, оскарження постанови про адміністративне правопорушення, яка була складена в порядку КУпАП відбувається з врахуванням особливостей КАС України.

Це узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у справі № 524/5536/17 від 15.11.2018 року.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають (у тому числі) справи про адміністративні правопорушення передбачені частинами першою, другою, четвертою статті 126 КУпАП.

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (зокрема за ч. 4 статті 126 КУпАП). У даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Як зазначалося, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно пункту 2.4 «а» ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Таким чином, зазначеними нормами передбачено обов`язок водіїв, зокрема, при здійсненні керування транспортним засобом мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та не допускати керування транспортним засобом у випадку позбавлення його права керування транспортним засобом.

При цьому, суду не було надано будь - яких належних та допустимих доказів того, що позивачем 07.03.2024 року було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Склад правопорушення є єдиною та головною підставою для юридичної відповідальності.

При цьому, матеріали справи не містять у собі доказів наявності суб`єктивної та об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.

Суд також зауважує, що статтею 77 КАСУ встановлено процесуальний обов`язок відповідача, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи, станом на момент розгляду справи, не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII встановлено основні повноваження поліції.

Як вбачається з п. 11ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції України та Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно - правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Згідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р. (Заява № 16437/04), зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.

Матеріали справи не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача до Управління патрульної поліції в місті Києві, третя особа: інспектор взводу 2 роти 1 батальйону Тактико-оперативного реагування УПП у місті Києві ДПП старший лейтенант поліції Махоня Олександр Сергійович, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №586694 від 07.03.2024 року, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При відкритті провадження у справі клопотання позивача щодо звільнення від сплати судового збору або його відстрочення задоволено частково. ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

З огляду на зазначене, з відповідача на користь державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 139, 227, 244, 246, 248, 250, 251, 286, 293 КАС України, суд, -

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві, третя особа: інспектор взводу 2 роти 1 батальйону Тактико-оперативного реагування УПП у місті Києві ДПП старший лейтенант поліції Махоня Олександр Сергійович, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА №586694 від 07.03.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції в місті Києві Департамета патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, буд. 3, код ЄДРПОУ ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь державного бюджету України судовий збір в сумі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Тесленко