Справа № 560/529/25
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/529/25
УХВАЛА

15 січня 2025 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Ковальчук О.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства оборони України в особі Військової частини НОМЕР_1 в якому просить визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відрахування аліментів з додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 та виплачується на період дії воєнного стану та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 відрахування аліментів здійснювати без врахування додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та виплачується у період дії воєнного стану.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року - 3028,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач звернувся до суду з вимогою немайнового характеру, тому розмір судового збору становить 1211,20 грн.

Разом з тим позивач стверджує, що є учасником бойових дій, а тому відповідно до приписів пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору.

Частиною 2 статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, до яких належать учасники бойових дій, визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII.

У статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" закріплені пільги учасникам бойових дій та гарантії їх соціального захисту, а у частині другій статті 22 цього Закону встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Відтак, учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати судового збору в усіх спорах.

В ухвалі від 07.10.2024 по справі №200/7055/23 Верховний Суд розглядаючи питання звільнення від сплати судового збору позивача на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" в аналогічних правовідносинах вказав, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Законом України "Про судовий збір" звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Водночас серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Отже, всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України позивач не надав документ про сплату судового збору, або документів, які підтверджують звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

У позовні заяві відповідачем визначене Міністерство оборони України в особі Військової частини НОМЕР_1 .

Разом з тим, Міністерство оборони України та військова частина НОМЕР_1 є різними юридичними особами, мають різні ідентифікаційні коди юридичної особи та, відповідно, різне місцезнаходження.

Крім того, у позовній заяві не вказані позовні вимоги до Міністерства оборони України та не надані доказів наявності правовідносин між позивачем та Міністерством оборони України зі спірних питань викладених у позовній заяві.

Також, позивачем у позові нормативно не обґрунтована неможливості військової частини НОМЕР_1 , яка є суб`єктом владних повноважень, бути самостійним учасником справи.

Згідно з пунктом 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За приписами частини 2 статті 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Зазначений обов`язок містить і частина 4 статті 161 КАС України, за змістом якої позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позовній заяві позивач стверджує, що під час здійснення військовою частиною НОМЕР_1 відрахувань аліментів з його доходів, йому у вересні 2024 року стало відомо, що відповідач протиправно здійснює їх відрахування з додаткової винагороди, яка передбачена Постановою № 168 та виплачується у період дії воєнного стану.

Однак в порушення вимог частини четвертої статті 161 КАС України жодних доказів на підтвердження вказаних обставин (доказів на підтвердження того, що відповідач здійснює відрахування аліментів з додаткової винагороди, яка передбачена Постановою №168) позивач не надав.

Тобто, до позовної заяви не додані докази щодо фактичних обставин.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання доказів сплати судового збору за вимогу не майнового характеру в розмірі 1211,20 грн, або документів, які підтверджують звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, подання до суду належним чином оформленої позовної заяви (відповідно до кількості учасників справи) із зазначенням вимог щодо кожного з відповідачів та їх місцезнаходження, доказів наявності правовідносин з Міністерством оборони України зі спірних питань, що слугували підставою для звернення до суду, докази, на яких ґрунтуються позовні вимоги (здійснення відрахування аліментів відповідачем з додаткової винагороди, яка передбачена Постановою №168).

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяО.К. Ковальчук