Справа № 240/575/24
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду,

зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення)

16 січня 2025 року м. Житомир справа № 240/575/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 21 березня 2024 року ухвалено: "Зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток в розмірі 79859,68 (сімдесят дев"ять тисяч вісімсот п"ятдесят дев"ять) гривень 68 копійок за час затримки повного розрахунку при звільненні з 25.04.2020 по 23.12.2023.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів на суму заборгованості частини недоотриманого грошового забезпечення з 01.01.2016 по 23.12.2023 (день фактичної виплати заборгованості)."

Рішення набрало законної сили 23.09.2024.

Через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до суду 07.01.2025 (вх. №1218/25 від 08.01.2025) надійшла заява представника Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення виконання рішення суду. В обґрунтування заяви вказує, що Військовою частиною НОМЕР_1 в добровільному порядку було здійснено виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 в частині нарахування ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 79859,68 грн за час затримки повного розрахунку при звільненні з військової служби з 25.04.2020 по 23.12.2023 та компенсацію втрати частини доходів на суму заборгованості частини недоотриманого грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.12.2023 (день фактичної виплати заборгованості), що підтверджується довідками-розрахунками військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2024 №7117. Відповідальними посадовими особами військової частини НОМЕР_1 щомісячно вживаються всі можливі заходи щодо отримання фінансування від вищого командування на виконання судових рішень прийнятих не на користь військової частини. Зокрема, за останні місяці військовою частиною НОМЕР_1 до забезпечувального фінансового органу було подано заявку-розрахунок від 08.11.2024 (вих. №7924) на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення, у тому числі на виконання судових рішень, які були прийняті не на користь військової частини (пункт 32, 33 заявки за позовом ОСОБА_1 по справі №240/575/24). 06.12.2024 військова частина НОМЕР_1 повторно звернулась з заявкою на отримання коштів (вих. №8511) (пункт 32, 33 заявки за позовом ОСОБА_1 по справі №240/575/24). Проте, фінансування від забезпечувального органу на виконання судових рішень на момент подання даної заяви військова частина не отримала. Просить заяву задовольнити шляхом відстрочення виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 по справі №240/575/24 за позовом ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

На виконання приписів ч. 2 ст. 378 КАС України, розгляд заяви призначено на 16.01.2025, про що повідомлено стягувача та боржника.

Судові повістку доставлено 10.01.2025 в електронний кабінет представника позивача та в електронний кабінет заявника.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явились.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник Військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не прибув. У заяві про відстрочення просить її розгляд здійснювати без участі представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Судом при розгляді заяви по суті, встановлено наступне.

Так, приписами ч.1ст.370 КАС України закріплено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно вимог ч.1ст.378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3ст.378 КАС України).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд, у відповідності до положень частини четвертої статті 378 цього Кодексу, також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Із системного аналізу даної норми вбачається, що підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення суду є звернення до такого суду сторони із заявою про відстрочення/розстрочення з обгрунтуванням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим, зокрема, відсутність коштів.

Вказана норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення у вигляді істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання.

Суд зауважує, що при розгляді заяви про відстрочення/розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій та інші обставини (зокрема, ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу).

Окрім того, при наданні правової оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про розстрочення виконання судового рішення.

Варто зауважити, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення застосовується з метою зменшення надмірного тягаря на боржника, якщо такий тягар може призвести до виникнення ситуації, за якої виконання судового рішення стане взагалі неможливим.

Відповідно до правової позиція Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.01.2020 у справі №819/150/17, оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Судом, при розгляду заяви встановлено, що Військова частина НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, тоді як розпорядника бюджетних асигнувань вищого рівня є Міністерство оборони України.

З доданого до заяви розрахунку №6930 від 02.10.2024, що Військовою частиною НОМЕР_1 , на виконання рішення суду від 21 березня 2024 року у справі №240/575/24, що набрало законної сили 23.092024, було здійснено нарахування ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів на суму заборгованості частини недоотриманого грошового забезпечення з 01.01.2016 по 23.12.2023 у розмірі 76283,86 грн.

У розрахунку №6863 від 27.09.2024, що Військовою частиною НОМЕР_1 , на виконання рішення суду від 21 березня 2024 року у справі №240/575/24, що набрало законної сили 23.09.2024, було здійснено нарахування ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 79859,68 грн

До заяви про відстрочення виконання рішення суду представником Військової частини НОМЕР_1 також надано копію основної заяви - розрахунку від 06.12.2024, а також розрахунок потреб в коштах Військової частини НОМЕР_1 на грудень 2024 року у якому за порядковим номером 32 вказано: ОСОБА_1 , рішення суду від 21.03.2024 №240/575/24, сума 79859,68 грн; за порядковим номером 33 вказано: ОСОБА_1 , рішення суду від 21.03.2024 №240/575/24, сума 76283,86 грн.

З наведеного слідує, що в силу незалежних від заявника обставин, станом на дату звернення до суду із заявою, останній позбавлений можливості виконати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 та виплатити ОСОБА_1 нараховані, на виконання судового рішення, кошти.

Отже, відповідно до наданих суду доказів, Військової частиною НОМЕР_1 після набрання законної сили рішення суду, вживались заходи щодо добровільного виконання рішення суду.

Беручи до уваги те, що виплата коштів залежить від їх надходження від розпорядника бюджетних коштів вищого рівня, суд, враховуючи обставини справи та вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, вважає що заява про відстрочення виконання рішення суду є обґрунтованою.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 378 КАС України, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Оскільки датою ухвалення рішення суду у даній справі є 21 березня 2024 року, то, враховуючи приписи ч. 5 ст. 378 КАС України, крайньою датою відстрочення виконання такого рішення є 22 березня 2025 року.

Керуючись статтями 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Частково задовольнити заяву Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення виконання рішення суду .

Відстрочити Військовій частині НОМЕР_1 виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 у справі №240/575/24 до 22 березня 2025 року.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Лавренчук