Справа № 120/264/24
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 січня 2025 р. Справа № 120/264/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем до страхового стажу позивача не зараховано період роботи в російській федерації з 01.01.2004 по 27.06.2011, оскільки відсутні дані про сплату внесків до Пенсійного фонду російської федерації.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, що порушує її право на належне пенсійне забезпечення, а тому з метою захисту своїх прав та законних інтересів позивач звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

05.02.2024 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що 08.10.2021 за вих. №0200-0211-10/63260 Головним управлінням було надіслано запит на адресу Управління Пенсійного фонду Російської Федерації по м. Москві і Московській області щодо необхідності проведення зустрічної перевірки достовірності видачі довідок про заробітну плату від 25.08.2021 №3236-3238/99-10-04, виданих архівом Державного унітарного підприємства м. Москви «Могортранс», про заробітну плату за 2000-2011 роки; та підтвердження факту сплати страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації із зазначених в даних довідках сум заробітку. Однак, на запити Головного управління №0200-0205-8/5181 від 27.01.2021 та №0200-0211 - 10/63260 від 08.10.2021 Управління Пенсійного фонду російської федерації в місті Москві та Московській області не надавало відповідь про сплату за позивачку внесків до Пенсійного фонду.

23.02.2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача на спростування доводів відповідача вказує на помилкове тлумачення останнім норм чинного законодавства та адміністративного позову, а тому просить задовольнити позовні вимоги. Разом із тим, суд не бере до уваги вказану відповідь на відзив, оскільки згідно ч. 3 ст. 263 КАС України у даній категорії справ заявами по суті справи є лише позов та відзив.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_1 звернулася 14.01.2021 року до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, і до заяви нею було подано довідку №1213 від 11.12.2020, що уточнює особливий характер роботи або умови праці, що необхідні для призначення пільгової пенсії і підтверджує постійну зайнятість на роботі з шкідливими умовами видану комунальним підприємством "Вінницька транспортна компанія ".

Рішенням відповідача №36 від 22.01.2021 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з огляду на відсутність у неї визначеного віку - 54 роки 6 місяців.

Також зазначено, що в разі надходження документального підтвердження або надання заявницею уточнюючих довідок про пільговий характер роботи, оформлених належним чином, за всі періоди роботи зі шкідливими умовами праці; уточнюючих довідок про заробітну плату за періоди роботи в Російській Федерації, оформлених згідно встановлених вимог із зазначенням інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації, - пільговий та страховий стаж буду перераховані, а дане рішення - переглянуто у відповідності до чинного законодавства.

Не погоджуючись із рішенням відповідача №36 від 22.01.2021, позивач звернулась до суду та рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року у справі № 120/853/21-а, відповідача було зобов`язано призначити і виплачувати позивачці пільгову пенсію за віком з моменту звернення - 14.01.2021.

При цьому, для зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача в російській федерації, починаючи з 01.01.2004 до 27.06.2011, відповідач звернувся з офіційними запитами № 0200-0205-8/5181 від 27.01.2021 та № 0200-0211-10/63260 від 08.10.2021 до Головного управління Пенсійного фонду росії №10 в м. москві та московській області.

Так, на виконання вищевказаного запиту, Головне управління Пенсійного фонду росії № 10 в м. москві та московській області надало ряд архівних довідок, зокрема довідки за вих. № 3236/99-10-04, № 3237/99-10-04, № 3238/99-10-04 від 25.08.2021.

Однак, відповідач не зарахував до страхового стажу позивача, періоди роботи в російській федерації, з 01.01.2004 до 27.06.2011 у «Октябрьском трамвайном ДЕПО - филиал ГУП «МОСГОРТРАНС».

13.11.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок їй пенсії, зокрема з вимогою про зарахування до її загального стажу періоду роботи з 01.01.2004 до 27.06.2011.

Однак, відповідач листом за вих. № 238810 від 04.12.2023 повідомив позивача про те, що Головне управління Пенсійного фонду росії №10 в м. москві та московській області не надало відповідь про сплату внесків до Пенсійного фонду.

Позивач, вважаючи таку відмову ГУ ПФУ у Вінницькій області протиправною, за захистом своїх права та інтересів звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам та встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 передбачено, що страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно зі статтею 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати.

Отже, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, страховий стаж провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Зважаючи на те, що обов`язок щодо сплати страхового внеску так і обов`язок по його нарахуванню покладено саме страхувальника (роботодавця), а отже, і відповідальність за не нарахування страхового внеску покладено також на страхувальника.

Окрім того, суд зазначає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у не зарахуванні стажу при призначенні позивачу пенсії.

Спірним питанням у даній справі є не зарахування до стажу роботи позивача у «Октябрьском трамвайном ДЕПО - филиал ГУП «МОСГОРТРАНС», а саме періоду роботи з 01.01.2004 по 27.06.2011 з підстав не підтвердження сплати внесків до Пенсійного фонду Росії.

Разом з тим, зі змісту архівних довідок № 3235/99-10-04, № 3236/99-10-04, № 3237/99-10-04 та № 3238/99-10-04 від 25.08.2021 факт сплати страхових внесків підтверджується.

Те, що пенсійний орган через ведення російською федерацією воєнних дій стосовно держави Україна унеможливлює проведення повторної перевірки відповідності записів довідок первинним документам або витребування додаткових документів, не покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідки містять усі необхідні реквізити та відомості та підтверджені первинними документами.

Водночас, у частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 04.12.2023 №238810, викладене у листі - відповіді, слід відмовити, оскільки вказаний лист не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні позивачеві до її страхового стажу періодів роботи з 01.01.2004 до 27.06.2011 у «Октябрьском трамвайном ДЕПО - филиал ГУП «МОСГОРТРАНС» - росія та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача від 13.11.2023 та зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.01.2004 до 27.06.2011 у «Октябрьском трамвайном ДЕПО - филиал ГУП «МОСГОРТРАНС» - росія.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з такого.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн. Таким чином, поверненню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума у розмірі 1211,20 грн.

Водночас суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору. Адже, незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок неправомірних рішень та дій суб`єкта владних повноважень, а спір по суті вирішено в користь позивача, тоді як прийняття рішення про часткове задоволення позову пов`язується зі способом захисту порушених прав позивача.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до її страхового стажу періодів роботи з 01.01.2004 до 27.06.2011 у «Октябрьском трамвайном ДЕПО - филиал ГУП «МОСГОРТРАНС» - росія.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.11.2023 та зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.01.2004 до 27.06.2011 у «Октябрьском трамвайном ДЕПО - филиал ГУП «МОСГОРТРАНС» - росія.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович