Справа № 420/29742/24
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Одеської міської ради, в якому просять:

-визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не розгляду по суті клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 924 м?, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що передана у безстрокове користування для будівництва житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1964, на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) який належить позивачам на праві спільній частковій власності та неприйнятті жодного із рішень, які передбачені ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України;

-зобов`язати Одеську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 924 м?, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що передана у безстрокове користування для будівництва житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1964, на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) який належить позивачам на праві спільній частковій власності та за результатами його розгляду по суті прийняти рішення, відповідно ст. 118 Земельного кодексу України, яке оформити у формі рішення згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що вони звернулися до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, однак всупереч вимогам частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідач у місячний строк не розглянув заяву і не прийняв рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у наданні такого дозволу.

Відповідач надав відзив, в якому наполягав на правомірності своїх дій та безпідставності позовних вимог.

Позивачі подали відповідь на відзив, в якій підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач подав заперечення, в яких наголошував на необґрунтованості позову та вказував на необхідність відмови у його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивачі звернулися до відповідача із клопотанням від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 924 м?, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 48-50).

Листом від 28.05.2024 № 01-26/310, Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради повідомлено про направлення запиту до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради для розгляду на відповідність місця розташування об`єкта вимогам законів України, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та плану зонування території (зонінгу) м. Одеси) (а.с. 51).

Листом від 25.06.2024 № 01-26/310 Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради повідомлено про отримання листа від 19.06.2024 № 01-11/1194-183оп, в якому вказано, що Рішенням Одеської міської ради № 4230-VI від 17.12.2013 надано дозвіл на розробку проекту щодо відведення в постійне користування Одеській гімназії № 7 з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради земельної ділянки по АДРЕСА_2 , розгляд після затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Одеській гімназії № 7 з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради по АДРЕСА_2 , з урахуванням нормативної площі земельної ділянки, необхідної для обслуговування даної гімназії та надання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 документів первинного відведення земельної ділянки.» (а.с. 52-53).

Листом від 05.08.2024 № 01-19/1118 Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради повідомлено, що рішенням Одеської міської ради від 17.12.2013 № 4230-VI Одеському навчально-виховному комплексу «Гімназія № 7 - Спеціалізована школа І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови» Одеської міської ради надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування за адресою: АДРЕСА_2 .; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Одеському навчально-виховному комплексу «Гімназія № 7 -Спеціалізована школа І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови» Одеської міської ради за вказаною адресою до Департаменту не надходив.

Надаючи оцінку спірним правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом «в» частини третьої статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

В силу пункту «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи з аналізу зазначених норм, будь-який громадянин України, незалежно від місця реєстрації або проживання, має право звернутись до уповноваженого органу із заявою та визначеними законодавством документами щодо надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства.

Водночас, у статті 118 Земельного кодексу України міститься загальне посилання на те, що місце розташування земельної ділянки повинно відповідати вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із системного аналізу норм земельного законодавства суд дійшов висновку, що при вирішенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, уповноважений на це орган в контексті норм частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України повинен перевірити:

- відсутність передачі земельної ділянки безоплатно у власність відповідному громадянину по зазначеному виду використання (частина четверта статті 116 Земельного кодексу України);

- чи відносяться землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, до земель сільськогосподарського призначення державної власності (частина четверта статті 122 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки містобудівній документації (у разі її надання для містобудівних потреб) (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України та частина третя статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Таким чином, підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність може бути невідповідність місця розташування об`єкта (земельної ділянки) наведеним вище вимогам.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан, який з урахуванням наступних указів Президента України продовжує діяти.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Отже, як на дату прийняття спірного рішення відповідача так і на час розгляду цієї справи у суді в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом № 389-VIII.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24.03.2022 № 2145-IX (далі - Закон № 2145-IX) внесено зміни, серед іншого, до Земельного кодексу України.

Так, Розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктами 27 і 28, які набрали чинності 07.04.2022, зокрема, у підпункті 5 пункту 27 Розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України зазначено, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

З огляду на зміни, які внесені до Земельного кодексу України з 07.04.2022 до припинення (скасування) воєнного стану в Україні органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

Суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог статі 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

Водночас, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав визнання протиправною бездіяльності Одеської міської ради щодо розгляду по суті клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Оскільки основна вимога позивача у цій справі не підлягає задоволенню, то відповідно не підлягає задоволення і похідна вимога позивача про зобов`язання відповідача розглянути клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 30.04.2024 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 924 м?, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що передана у безстрокове користування для будівництва житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.1964, на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) який належить позивачам на праві спільній частковій власності та за результатами його розгляду по суті прийняти рішення, відповідно ст. 118 Земельного кодексу України, яке оформити у формі рішення згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

При цьому, суд звертає увагу позивача, що після закінчення воєнного стану в Україні він не позбавленій можливості отримати у встановленому порядку відповідній дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Крім того, чинне законодавство, яке регулює відносини у період воєнного стану не містить винятків у застосуванні положень підпункту 5 пункту 27 Розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України, а також не містить застережень, що розгляд поданих клопотань про надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність переноситься на період після припинення воєнного стану, не зупиняє перебіг строків, встановлених для розгляду даного питання та не звільняє від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 139, 244-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.01.2025.

Суддя Олександр ХУРСА

.