Справа № 280/11418/24
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року Справа № 280/11418/24 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Садовий І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107; код ЄДРПОУ ВП 44118663)

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2024 Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач, ГУ ДПС у Запорізькій області) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 77 777,78грн (сімдесят сім тисяч сімсот сімдесят сім гривень 78 копійок), які зарахувати: р/р UA0008433; отримувач ГУК у Запорізькій області/ТГ с. Михайлівка, код отримувача 37941997, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 18010200.

На виконання вимог частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судом за допомого підсистеми «Електронний суд» вчинено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та отримано інформацію, відповідно до якої відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 10.12.2024 відкрито провадження в адміністративній справі №280/11418/24 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві (вх.№56561 від 09.12.2024). Зокрема зазначено про наявність у відповідача податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у загальному розмірі 77 777,78грн, який виник внаслідок несплати відповідачем узгоджених сум податкових зобов`язань. З метою погашення податкового боргу позивачем було сформовано податкову вимогу форми Ф №0-0801 від 30.05.2023, яка разом із детальним розрахунком суми податкового боргу направлялась на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, однак повернулась до контролюючого органу із відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу «за закінченням терміну зберігання». Зауважено, що станом на момент звернення із даною позовною заявою до суду податковий борг у добровільному порядку відповідачем не сплачено. На підставі вищевикладеного представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у загальному розмірі 77 777,78грн.

Заперечення проти позовних вимог викладено у відзиві на позовну заяву (вх.№163 від 06.01.2025). Окрім іншого зазначено, що документи з оподаткування позивачем не були вручені належним чином, оскільки з квітня 2023року відповідач має статус внутрішньо-переміщеної особи і проживає не за адресою реєстрації. Водночас вказано, що військова агресія Російської Федерації проти України визнається форс-мажорними обставинами, які затверджені офіційним листом, розміщеним на сайті ТПП України від 28.02.2022 та згідно з пунктами 8, 9 статті 112.8 Податкового кодексу України звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Додатково зазначено, що відповідач є власником об`єкта нерухомого майна, який юридично введений в експлуатацію, але фактично знаходиться у недобудованому стані, що підтверджує його непридатність для використання за призначенням, в той час, як згідно з частиною 1 статті 266 Податкового кодексу України податок на нерухоме майно сплачується за об`єкти, придатні для проживання. Крім того, належне відповідачу майно знаходиться у безпосередній близькості до зони бойових дій, що значно впливає на можливість використання об`єкта та його утримання. Разом із тим вказано, що через складний соціальний стан, пов`язаний із вимушеним переселенням, багатодітною родиною та відсутністю стабільного доходу відповідач не має змоги сплатити податкові зобов`язання. На підставі вищенаведеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ГУ ДПС у Запорізькій області у повному обсязі та відмінити податкові повідомлення рішення і фінансові санкції та пеню за несвоєчасну сплату податків.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до даних довідки про заборгованість станом на 12.11.2024 за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 77 777,78грн, яка виникла на підставі наступного (а.с.5).

08.04.2024 контролюючим органом винесені наступні податкові повідомлення-рішення (а.с.6):

- форми «Ф» №0-0830-UA0085288, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2023 рік на суму 28118,63грн;

- форми «Ф» №0-0830-UA0085288, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2023 рік на суму 39366,08грн;

- форми «Ф» №0-0830-UA0085288, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2023 рік на суму 4329,88грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення разом із розрахунком штрафних санкцій направлялись на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, однак повернулись контролюючому органу із відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу «за закінченням терміну зберігання» (а.с.7).

Вищевказані податкові повідомлення-рішення ані в адміністративному ані в судовому порядку оскаржені не були, доказів зворотного матеріали справи не містять, а отже сума визначеного контролюючим органом податкового зобов`язання є узгодженою, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

З метою погашення податкового боргу позивачем сформовано податкову вимогу форми Ф №0-0801 від 30.05.2023 на суму 54 948,54грн, яка разом із детальним розрахунком суми податкового боргу направлялась на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, однак повернулась до контролюючого органу із відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу «за закінченням терміну зберігання» (а.с.10-11).

Доказів оскарження вказаної податкової вимоги у адміністративному чи судовому порядку чи доказів сплати відповідачем вказаної заборгованості суду не надано.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкової заборгованості у добровільному порядку Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось із даним позовом до суду.

Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків є фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або проводять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Базою оподаткування у відповідності до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

У відповідності до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до підпункту а підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, фізичні особи, у власності яких перебувають об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, є платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначається контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні, після отримання якого протягом 60 днів платник податку зобов`язаний сплатити таке податкове зобов`язання.

Відповідно до пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

З матеріалів справи судом встановлено, що 08.04.2024 контролюючим органом винесені наступні податкові повідомлення-рішення (а.с.8):

- форми «Ф» №0-0830-UA0085288, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2023 рік на суму 28118,63грн;

- форми «Ф» №0-0830-UA0085288, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2023 рік на суму 39366,08грн;

- форми «Ф» №0-0830-UA0085288, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2023 рік на суму 4329,88грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення разом із розрахунком штрафних санкцій направлялись на адресу відповідача « АДРЕСА_1 » засобами поштового зв`язку, однак повернулись контролюючому органу із відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу «за закінченням терміну зберігання» (а.с.7).

Пунктом 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацом другим пункту 45.1 статті 45 Податкового кодексу України визначено, що податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Матеріалами справи, зокрема, відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України підтверджується, що податковою адресою відповідача є: АДРЕСА_1 .

Стосовно посилань відповідача на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою та проживає за іншою адресою, а тому вказаних податкових повідомлень-рішень не отримувала, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З огляду на викладене, контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Вказані висновки неодноразово були висловлені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27.10.2020 у справі №813/3922/17, від 23.09.2021 у справі №640/8096/19, від 09.01.2024 у справі №140/515/23, від 22.05.2024 у справі № 640/14787/21 та інших.

Крім того, Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23 травня 2022 року (справа №810/3116/18) зазначено, що відповідно до пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Судом також зазначено, що постійне неотримання поштової кореспонденції, яка направляється контролюючим органом на адресу платника податків є зловживанням останнім правом платника податків бути повідомленим контролюючим органом щодо прийнятих стосовно нього рішень.

За наведених вище обставин, податкові повідомлення-рішення від 08.04.2024 форми «Ф» №0-0830-UA0085288, №0-0830-UA0085288, №0-0830-UA0085288, якими відповідачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості вважаються врученими платнику податків.

До матеріалів справи не надано доказів оскарження вищезазначених податкових повідомлень-рішень в адміністративному або судовому порядку, або доказів сплати відповідачем грошового зобов`язання у визначеному контролюючим органом розмірі, а тому суд дійшов висновку, що податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 77 777,78грн. є узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

Разом із тим, суд зазначає, що предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Оцінка податкового правопорушення, встановленого, зокрема, за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення.

У спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.

При цьому суд зауважує, що в межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, що визначені (нараховані) платнику податковим повідомленням - рішенням, аналогічно суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати і оцінку правильності нарахування пені. Правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом також у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження дій контролюючого органу з нарахування пені, або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов.

Суд звертає увагу, що в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд обмежений предметом та підставами заявлених позивачем вимог. Вказаний принцип знайшов своє відображення у частині 2 статті 9 КАС України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, та в межах позовних вимог.

Стосовно доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, суд зазначає, що такі не впливають на спірні правовідносини та не спростовують висновків суду про те, що податкові повідомлення-рішення від 08.04.2024 форми «Ф» №0-0830-UA0085288, №0-0830-UA0085288, №0-0830-UA0085288 є узгодженими. При цьому, відповідач не була позбавлена можливості оскаржити зазначені податкові повідомлення-рішення, обґрунтовуючи позовну заяву вказаними доводами.

Матеріалами справи підтверджено, що сума узгодженого грошового зобов`язання не погашена в установлені строки сплати, оскарження рішень контролюючого органу не здійснювалось. На час вирішення справи вищезазначені податкові повідомлення-рішення є чинними, відтак у відповідності до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума нарахованих грошових зобов`язань набула статусу податкового боргу.

Згідно з пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

За правилами пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З метою погашення податкового боргу позивачем сформовано податкову вимогу форми Ф №0-0801 від 30.05.2023 на суму 54 948,54грн, яка разом із детальним розрахунком суми податкового боргу направлялась на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, однак повернулась до контролюючого органу із відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу «за закінченням терміну зберігання» (а.с.10-11).

Доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку зазначеної вище податкової вимоги відповідачем не надано.

Статтею 19-1.1 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, серед іншого, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (пункт 19-1.1.22 статті 19-1.1 Податкового кодексу України); звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством (пункт 19-1.1.45 статті 19-1.1 Податкового кодексу України).

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на те, що на даний час податкова заборгованість є узгодженою та відповідачем не сплачена, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на те, що суб`єкт владних повноважень не поніс витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, жодні витрати не підлягають розподілу та стягненню.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107; код ЄДРПОУ ВП 44118663) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про стягнення коштів за податковим боргом, задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податкову заборгованість з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 77 777,78грн (сімдесят сім тисяч сімсот сімдесят сім гривень 78 копійок), які зарахувати: р/р UA0008433; отримувач ГУК у Запорізькій області/ТГ с. Михайлівка, код отримувача 37941997, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 18010200.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 16.01.2025.

Суддя І.В.Садовий