Справа № 420/1055/25
Суддя: Бабeнко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1055/25
УХВАЛА

15 січня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову (вх. №3862/25 від 13.01.2025) у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним направлення на військову службу, скасування довідки військово-лікарської комісії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2025 року через систему «Електронний суд» до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним направлення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу до військової частини (номер буде уточнений після отримання/неотримання відповідних відомостей) з урахуванням довідки військово-лікарської комісії без спростування наявних у позивача встановлених діагнозів та його скарг на здоров`я;

- скасувати довідку військово-лікарської комісії №25/2003 від 10 липня 2024 року;

- зобов`язати Військову частину (номер буде уточнений після отримання/неотримання відповідних відомостей) звільнити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з військової служби;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно вирішити питання направлення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу по мобілізації після проведення медичного догляду з урахуванням наявних у нього медичних документів і врахування його скарг на здоров`я.

Разом з позовною заявою представником позивача Поліщук А.В. подано заяву про забезпечення позову за вх. №3689/25 від 13.01.2025.

Ухвалою суду від 13.01.2025 заяву представника позивача про забезпечення позову (вх.№3689/25 від 13.01.2025) повернуто заявнику без розгляду з підстав її невідповідності вимогам ст.152 КАС України.

13 січня 2025 року через систему «Електронний суд» до Одеського окружного адміністративного суду повторно надійшла заява представника позивача Поліщук А.В. про забезпечення позову (вх. №3862/25 від 14.01.2025), в якій представник позивача просить суд:

- вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони військовим частинам НОМЕР_2 та НОМЕР_1 , в особі їх командирів та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії щодо переміщення ОСОБА_1 до іншого місця служби або іншої військової частини, або до іншого навчального центру до набрання законної сили рішення суду у справі;

- заборони військовим частинам НОМЕР_2 та НОМЕР_1 , в особі їх командирів та іншим компетентним особам допускати ОСОБА_1 до зброї, боєприпасів чи інших вибухово-небезпечних речовин до набрання законної сили рішення суду у справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що позивач є хворою людиною з больовим синдромом у зв`язку з діагнозом остеохондроз поперекового відділу хребта, розповсюджений псоріаз у стані загострення та викривлення носової перетинки з наявністю кісткового гребеню відповідно до п. 2, ст. 57 Положення про ВЛК в ЗСУ не придатний до військової служби. За твердженням заявника, діагноз підтверджується медичними документами з 2022 року по 2024 рік, а відповідачем проігноровано.

На переконання заявника, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки, на думку заявника:

- позивача може бути переміщено до іншої військової частини, як наслідок з`являться додаткові накази на переведення та на зарахування до особового складу військової частини які не пов`язані з даними позовними вимогами та виникне необхідність подання позову про скасування даних наказів;

- позивача може бути переміщено до іншої військової частини в зону бойових дій, переміщення позивача в зону бойових дій значно збільшує шанс летальних наслідків (смерті) позивача, а у випадку настання таких обставин відновлення порушених прав позивача стане неможливим;

перебування на навчання у військовій частині НОМЕР_2 завершиться відповідно до п. 4, ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».

Згідно з частиною 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи..

Отже, суд розглядає заяву про забезпечення позову у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Тому, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно із частиною 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина 2 статті КАС України).

Суд зазначає, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Відтак, забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18, від 30.09.2019 у справі № 420/5553/18 та від 13.07.2023 у справі №640/16003/22.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими (репутаційними, службовими, іншими) наслідками.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 21.09.2023 у справі № 580/244/23.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного, оцінюючи доводи та аргументи заявника, суд зауважує, що вони не є достатніми та переконливими для висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 КАС України.

Так, предметом спору у цій справі є:

- визнання протиправним направлення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу до військової частини (номер буде уточнений після отримання/неотримання відповідних відомостей) з урахуванням довідки військово-лікарської комісії без спростування наявних у позивача встановлених діагнозів та його скарг на здоров`я;

- скасування довідку військово-лікарської комісії №25/2003 від 10 липня 2024 року;

- зобов`язання Військової частини (номер буде уточнений після отримання/неотримання відповідних відомостей) звільнити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з військової служби;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно вирішити питання направлення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу по мобілізації після проведення медичного догляду з урахуванням наявних у нього медичних документів і врахування його скарг на здоров`я.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову представник позивача просить заборонити військовим частинам НОМЕР_2 та НОМЕР_1 , в особі їх командирів та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії щодо переміщення ОСОБА_1 до іншого місця служби або іншої військової частини, або до іншого навчального центру, а також заборонити допускати ОСОБА_1 до зброї, боєприпасів чи інших вибухово-небезпечних речовин до набрання законної сили рішення суду у справі.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10.04.2019 у справі № 826/16509/18 щодо «очевидності» ознак протиправності рішення та порушення прав позивача, та попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною 2статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому, застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Однак, у заяві про забезпечення позову не зазначено про конкретні негативні наслідки невідворотного характеру, які можуть спричинити порушення прав заявника в такій мірі, що для їх відновлення необхідно було б докласти значних зусиль, або захист цих прав був би неможливий без вжиття судом заходів забезпечення позову.

Також заявник не навів докази того, що військовим частинам НОМЕР_2 та НОМЕР_1 , чи будь-якими іншими особами в обов`язковому порядку будуть вчинені дії, спрямовані на переміщення ОСОБА_1 до іншого місця служби або іншої військової частини, або до іншого навчального центру до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Тому, посилання заявника на випадок можливого настання негативних наслідків чи порушення прав в майбутньому не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений і триває, у точу числі, на момент розгляду заяви про забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що частину третю статті 151 КАС України доповнено пунктом 10 згідно із Законом України «Про внесення зміни до частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України щодо забезпечення позову у виді зупинення наказу або розпорядження командира (начальника) під час воєнного стану чи в бойовій обстановці» №2359-IX від 08.07.2022, відповідно до якого не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Отже, процесуальний закон містить пряму заборону вживати заходи забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Як вже зазначено судом, представник позивача просить забезпечити позов шляхом заборони військовим частинам НОМЕР_2 та НОМЕР_1 , в особі їх командирів та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії щодо переміщення ОСОБА_1 до іншого місця служби або іншої військової частини, або до іншого навчального центру, а також допускати ОСОБА_1 до зброї, боєприпасів чи інших вибухово-небезпечних речовин до набуття чинності судового рішення у справі.

На переконання суду, обраний заявником вид забезпечення позову, за своїм змістом є фактично забороною вчиняти дії щодо виконання відповідних наказів, які можуть бути видані командирами військових частин в майбутньому, що відповідно до пункту 10 частини 3 статті 151 КАС України, не допускається в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Будь-яких інших фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в цьому випадку може ускладнити виконання рішення суду чи призвести до необхідності докладати значні зусилля для відновлення прав позивача суду не надано.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не належить до задоволення.

Керуючись ст. 150, 151, 152, 154, 156, 248, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову (вх. №3862/25 від 13.01.2025) у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним направлення на військову службу, скасування довідки військово-лікарської комісії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та в строки, встановлені ст. 295, 297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 256 КАС України.

Суддя Дмитро БАБЕНКО