Справа № 604/438/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 604/438/24 пров. № А/857/31239/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

представник позивача: Богуш В.Д.,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2024 року у справі № 604/438/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними дій,

суддя в 1-й інстанції Сіянко В.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Підволочиськ,

дата складання повного тексту рішення 07 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Підволочиського районного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі також ГУ НП в Тернопільській області, відповідач) та просив скасувати постанову серії ББА №575091 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1, 4 ст. 126 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 20400 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 16.03.2024 о 17:29 год керував транспортним засобом мотоциклом «Мустанг», який не зареєстрований, без мотошолома та позбавлений права керування транспортним засобом, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5-6 ст.121 та ч.1, 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач вказав, що зазначені в оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсності .

16.03.2024 о 17:29 год позивач дійсно рухався по вул. Верхні Мазурі в с. Остап`є на скутері «Мустанг», на зустріч їхали поліцейські на автомобілі «Renault Duster» з д.н. НОМЕР_1 , за кермом якого був старший сержант поліції Крищук А.П. Патрульний автомобіль їхав без проблискових маячків та звукових сигналів. Сталася дорожньо-транспортна пригода за участю даного патрульного автомобіля та скутера позивача. Поліцейський ОСОБА_2 звинуватив у ДТП позивача, та крім того склав постанову серії ББА № 575091, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. На думку позивача поліцейський Крищук А.П. не мав права складати вказану постанову, оскільки він є упередженим, має реальний конфлікт інтересів як учасник ДТП.

За таких підстав позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 575091, та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №575091 від 16 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню.

Також вказує про те, що позивач керував мотоциклом без мотошолома, чим порушив п. 2.3 «г» ПДР, не зареєстрований в установленому законом порядку, чим порушив п. 30.1 ПДР, будучи позбавлений права керування т/з, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», відсутній поліс обов`язкового страхування, чим порушив п. 2.1 «г». Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення поліцейським роз`яснено позивачу його права та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Просить скасувати рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2024 року та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що працівник поліції, який виніс постанову про притягнення позивача до відповідальності, грубо порушив правила дорожнього руху підрізавши його тим самим спровокувавши ДТП стороною якого є позивач, а тому казати про його неупередженість при розгляді адміністративної справи та притягнення позивача до відповідальності дуже важко та сумнівно.

Вказує, що працівник поліції як безпосередній керманич автомобіля поліції, який потрапив у ДТП з позивачем як мінімум повинен був відмовитись від винесення даної постанови та передати матеріали по справі своїй колезі, яка також була в авто. Також вважає, що працівник поліції який є безпосереднім учасником ДТП з позивачем має реальний конфлікт інтерес притягуючи позивача до відповідальності.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2024 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується із матеріалів справи, що 16 березня 2024 року поліцейським СРП ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Крищуком А.П. було винесено постанову серії ББА №575091 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Даною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1, 4 ст. 126 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 20400 грн.

Копію постанови вручено позивачу 26.03.2024, а тому суд приходить до висновку про поновлення процесуального строку на оскарження вказаної постанови.

У постанові зазначено, що 16.03.2024 о 17:29 годині в с. Остап`є по вул. Верхні Мазури водій керував мотоциклом «Мустанг» без мотошолома , чим порушив п. 2,3 (г) ПДР, не зареєстрований у встановленому законом порядку, чим порушив п. 30.1 ПДР, перебуваючи особою, яка позбавлена права керування т/з на підставі постанови суду, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», відсутній поліс обов`язкового страхування, чим порушив п. 2.1 (г) ПДР.

Разом з тим, в судовому засіданні судом першої інстанції встановлено, що 16.03.2024 о 17:29 годині ОСОБА_1 , перебуваючи в с. Остап`є по вул. Верхні Мазури, керував транспортним засобом, а саме мотоциклом «Мустанг», не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем СКС RDS-02РП днз НОМЕР_2 , який рухався та зупинився попереду. Внаслідок ДТП вказані вище т/з отримали механічні пошкодження, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КупАП.

Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області №604/447/24, яка залишена без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 26.09.2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження в справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з інформацією, наданою ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, у складі групи реагування патрульної поліції 16.03.2024 згідно з графіком та книгою нарядів перебували поліцейський СРПП ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ст.сержант поліції Крищук А.П. та поліцейський СРПП ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області сержант поліції Вдов І.В. Згідно з журналом виїзду та повернення автотранспорту, автомбілем «Renault Duster» з д.н. НОМЕР_1 , керував ст. сержант ОСОБА_2 .

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що поліцейський СРПП ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ст.сержант поліції Крищук А.П., будучи учасником ДТП, яка мала місце 16.03.2024 о 17:29 год, склав відносно іншого учасника даної ДТП ОСОБА_1 , постанову серії ББА №575091 про адміністративне правопорушення, за порушення ПДР під час кервання ним т/з 16.03.2024 о 17:29 год.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач звернувся із позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що обставини справи викликають сумніви в неупередженості поліцейського, який в даному випадку, будучи учасником ДТП за участю водія ОСОБА_1 , не міг об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Враховуючи зазначені висновки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову та зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі -ПДР).

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

П.1.3.ПДР України, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.1.9.ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як встановлено судом першої інстанції 16.03.2024 о 17:29 годині ОСОБА_1 , перебуваючи в с. Остап`є по вул. Верхні Мазури, керував транспортним засобом, а саме мотоциклом «Мустанг», не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем СКС RDS-02РП днз НОМЕР_2 , який рухався та зупинився попереду. Внаслідок ДТП вказані вище т/з отримали механічні пошкодження, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КупАП.

Судом першої інстанції встановлено, що автомбілем «Renault Duster» з д.н. НОМЕР_1 , керував ст. сержант ОСОБА_2 , який будучи учасником ДТП, яка мала місце 16.03.2024 о 17:29 год, склав відносно іншого учасника даної ДТП ОСОБА_1 , постанову серії ББА №575091 про адміністративне правопорушення, за порушення ПДР під час кервання ним т/з 16.03.2024 о 17:29 год.

Закон України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі також Закон № 1700-VII) визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1700-VII поліцейські особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування на яких поширюється дія цього Закону.

Стеттею 28 Закону № 1700-VII запобігання та врегулювання конфлікту інтересів встновлено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Враховуючи те, що оскільки постанові серії ББА №575091 передувала подія ДТП за участі сержанта патрульної поліції можна стверджувати, що сержант ОСОБА_2 приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено відповідними статтями КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Так відповідно до п 10 Інструкції Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ч. ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2024 року у справі № 604/438/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 14.01.25