Справа № 520/27711/24
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 р. №520/27711/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради (просп. Тракторобудівників, буд. 144,м. Харків,61121, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради щодо відмови в призначені допомоги на проживання гр. ОСОБА_1 що передбачена як внутрішньо переміщеній особі відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. №332;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату позивачу допомоги на проживання відповідно Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. №332.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся із заявою до Управління соціального захисту населення Салтівського району ХМР, де його було взято на облік як внутрішньо переміщену особу, що підтверджується довідкою від 25.12.2023 року №6343-. Проте допомога на проживання йому не призначена. Відповідно до наданого повідомлення його було визнано особою, що не відповідає умовам, визначеним Порядком надання допомоги на проживання ВПО. Яким саме умовам Порядку позивач не відповідає, у Повідомленні не зазначено, та не аргументовано відмову в наданні виплат.

Ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування заперечень на позов зазначив, що згідно наданого разом із заявою про призначення допомоги на проживання копії паспорту місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , з 23.12.2019. Відповідно до Реєстру пошкодженого та знищеного майна інформаційне повідомлення щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 , не надавалось. У зв`язку з цим, рішенням №50000-24-1 від 08.01.2024 ОСОБА_1 за його заявою від 25.12.2023 у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відмовлено.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач 25.12.2023 звернувся до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради з питання видачі довідки ВПО.

У своїй заяві про взяття на облік ВПО позивач зазначив, зокрема, що на момент початку війни (24.02.2022) він мешкав за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , а до Салтівського району м. Харкова за адресою: АДРЕСА_2 , перемістився 25.12.2023 року.

В якості доказів, що підтверджують факт проживання позивача на території с. Просторе Луганської області, з якої він, відповідно до заяви про взяття на облік ВПО, здійснив внутрішнє переміщення з метою уникнення негативних наслідків повномасштабного вторгнення рф в Україну 24.02.2022, заявник надав деякі з визначених пунктом 4 Порядку документів, а саме: медичний документ декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу №0001-90А5-МЕ00, Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛГ , свідоцтво про право власності на житло від 03.03.1995, технічний паспорт на квартиру, що знаходиться у власності ОСОБА_1 , інформаційну довідку №358216745 від 13.12.2023, копії квитанцій про сплату комунальних платежів (газ, електроенергію) за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , свідоцтво про реєстрацію трактору серії НОМЕР_2 , свідоцтво реєстрації причепу серії НОМЕР_3 , які знаходяться на окупованій території, документ на гараж серії НОМЕР_4 від 18.11.2015, свідоцтво про шлюб НОМЕР_5 .

На підставі зазначеного, а також враховуючи той факт, що згідно статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, адресою покинутого місця проживання ВПО визначається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, визначених статтею 1 Закону, позивачу була видана довідка ВПО від 25.12.2023 № 6343-, яка підтверджує факт внутрішнього переміщення заявника з адреси проживання: Луганська область, Сватівський район (в минулому Білокуракинський район, який було ліквідовано під час адміністративно-територіальній реформі на початку 2021 року), село Просторе, вул. Шевченка, буд.148, на адресу фактичного місця перебування: АДРЕСА_2 .

Одночасно, рішенням №50000-24-1 від 08.01.2024 ОСОБА_1 у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відмовлено по його заяві від 25.12.2023 у зв`язку з тим, що позивач не відповідає умовам, визначеним Порядком надання допомоги на проживання ВПО. Обґрунтувань того, яким саме умовам Порядку не відповідає позивачка, у Повідомленні не зазначено.

Як вбачається з відзиву, підставою відмови є те, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , не включена до Реєстру пошкодженого та знищеного майна, тому позивач не відноситься до внутрішньо переміщених осіб, у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання).

Позивач не погоджується з відмовою відповідача, з огляду на що звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 (далі - Порядок № 332).

Відповідно до п. 1 вказаного Порядку цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога). Допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку з 01 серпня 2023 року допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.

Відповідно до п. 5 Порядку 332 допомога призначається внутрішньо переміщеним особам:

які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (абз.2 п. 5);

у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) та інформація про яке внесена до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Реєстр пошкодженого та знищеного майна) (за технічної можливості), або щодо якого подано документальне підтвердження органом місцевого самоврядування, а в разі його відсутності - обласною державною (військовою) адміністрацією факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації (абз.3 п. 5).

Отже, за наявності однієї з вказаних підстав внутрішньо переміщена особа має право на отримання допомоги на проживання.

Судом встановлено, що відповідач визнав позивача внутрішньо переміщеною особою, яка перемістилася з місця проживання на момент початку повномасштабного вторгнення з адреси: АДРЕСА_3 , надавши йому довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.12.2023.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого наказом Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004 Білокуракинська територіальна громада внесена до переліку тимчасово окупованих території із зазначенням дати початку окупації - 05.03.2022, дата припинення окупації не зазначена.

Відтак, до позивача, який має статус внутрішньо переміщеної особи, яка перемістилися 25.12.2023 з територій, включених до переліку, зокрема, тимчасово окупованих російською федерацією, підлягав застосуванню абзац другий п. 5 Порядку №332, а не абзац третій, на який посилався відповідач у відзиві.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи відмова відповідача у призначенні допомоги внутрішньо переміщеній особі на проживання оформлена рішенням відповідача №50000-24-1 від 08.01.2024, з огляду на що належним способом захисту прав позивача буде визнання протиправним та скасування вказаного рішення та зобов`язання відповідача призначити спірну допомогу переміщеним особам на проживання з дати подання заяви 25.12.2023.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради (просп. Тракторобудівників, буд. 144,м. Харків,61121, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради про відмову у призначенні допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання №1460/0/872-24 від 18.07.2024

Зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги на проживання відповідно Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. №332, з дати подання заяви 25.12.2023.

Стягнути з Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя А.С.Мороко