Справа № 260/5611/24
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/5611/24 пров. № А/857/33161/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові клопотання представника позивача Цебрика Любомира Васильовича про відвід судді Ільчишин Надії Василівни щодо розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі № 260/5611/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа № 260/5611/24 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі № 260/5611/24.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишено без руху, а ухвалою суду від 16.01.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 у справі № 260/5611/24 повернуто скаржнику.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі № 260/5611/24 та ухвалою суду від 14.01.2025 призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року залишено без руху, оскільки до неї додано документ про сплату судового збору у розмірі 1816,80 грн., який є меншим від розміру встановленого законом. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги.

14.01.2025, яка отримана суддею-доповідачем 15.01.2025 представник позивача Цебрик Л.В. подав до апеляційного суду клопотання про відвід судді Ільчишин Надії Василівні та заявлення самовідводу, оскільки відповідачем 1 не надіслано апеляційну скаргу позивачу в його електронний кабінет, який є учасником справи відповідно до ч. 1 ст. 42 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України). Представник не є учасником справи, а є учасником судового процеса, представником учасника справи. Відповідач 1 навіть не зазначив про наявність у нього електронного кабінету, хоча зобов`язаний був це зробити (п. 3 ч. 2 ст. 296 КАС), і навіть не зазначив відомості про позивача у скарзі, а це вимога до форми апеляційної скарги (п. 4 ч. 2 ст. 296 КАС). Крім того, апеляційна скарга відповідача-1 всупереч приписам п. 6 ч. 2 ст. 296 КАС не містить обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права в частині рішення суду, в якій суд визнав протиправними та скасував рішення 3-х інших відповідачів. ГУ ПФУ в Закарпатській області не обґрунтувало у скарзі, як скасування рішень інших держорганів стосується прав та інтересів відповідача-1. Відповідач-1 оскаржує рішення суду навіть в частині відмови в задоволенні позову, жодним чином не мотивуючи таку вимогу скарги, що також є недотриманням вимог п. 6 ч. 2 ст. 296 КАС. Апеляційна скарга відповідача-1 не може бути прийнята до розгляду, підлягала поверненню з таких підстав. Як вбачається з додатків до скарги, фізична особа Пентек Анастасія видала довіреність Требуці Тетяні на представництво в судах України інтересів відповідача-1 з правом передоручення. Копій зазначених документів на підтвердження повноважень Требуци Тетяни діяти від імені відповідача-1 до апеляційної скарги не додано. В матеріалах провадження відсутні дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо відповідача-1 як юридичної особи, за якою Требуца Т. зазначена як особа, уповноважена вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати, подавати документи від імені юридичної особи в суд. Довіреність видана саме Пентек Анастасією, а не Головним управлінням ПФУ в Закарпатській області в особі його керівника. Зазначена довіреність, видана у порядку передоручення, але не посвідчена нотаріально. За таких обставин, касаційна скарга підписана Требуцою Тетяною без належного підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів відповідача-1. Наведені вище недоліки апеляційної скарги є істотними, численними та очевидними, апеляційний суд знав про них на час постановлення ухвали суду від 14.01.2025 р., але з невідомих причин не зазначив про них в ухвалі від 14.01.2025 р., що викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості суду, оскільки створює враження пільгового ставлення суду до відповідача-1, а тому є підставою для самовідводу та відводу (п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість заявленого відводу, суд апеляційної інстанції вважає, що заява про відвід є необґрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до частини 3 статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно частини 4 статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 цієї статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Статтею 37 КАС України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення, крім випадку, коли проведення врегулювання спору за участю судді було ініційовано суддею, але до закінчення встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строку сторона заперечила проти його проведення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, винесеного за результатами нового розгляду цієї справи. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі. Положення цієї частини не застосовуються у випадку розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстав, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно частини 3 статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Розглянувши клопотання про відвід колегія приходить до висновку, що таке слід відхилити за його безпідставністю, оскільки відсутні підстави для відводу судді Ільчишин Надії Василівни, визначені статтями 36, 37 КАС України і заявником не наведено жодних обґрунтувань щодо наявності підстав для відводу судді Ільчишин Надії Василівни, які можна було відносити до інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Як слідує із поданого клопотання про відвід, підставою його подання слугувало винесення головуючим суддею ухвал про залишення апеляційних скарг відповідачів без руху, що на думку заявника є недоліками апеляційних скарг та підставою для повернення таких.

Однак, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, не може вважатися обставиною, яка викликає сумнів у безсторонності судді та бути підставою для відводу.

Викладене вище кореспондується з положеннями частини 4 статті 36 КАС України, відповідно до якого, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що судді при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Стаття 2 Закону України Про судоустрій та статус суддів передбачає, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (частина перша статті 7 Закону України Про судоустрій та статус суддів).

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини першої статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків (…) має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі необхідно враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що обставини наведені заявником у клопотанні про відвід судді Ільчишин Надії Василівни не можуть свідчити про упередженість, не об`єктивність та певну зацікавленість судді у розгляді вказаної справи, а тому не є підставою для задоволення клопотання про відвід та заявлення самовідводу. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді судом не встановлено.

Враховуючи викладене, вказаний відвід слід визнати необґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 229, 248, 311, 321, 325 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати заявлений відвід судді Ільчишин Надії Василівні від розгляду справи № 260/5611/24 представником позивача Цебриком Любомиром Васильовичем необґрунтованим.

Питання про вирішення відводу передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст ухвали складено 16.01.2025.