Справа № 600/1321/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/1321/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

I. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 у відмові розгляду заяви ОСОБА_1 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» через те, що позивач зобов`язаний особисто з`явитися до центру комплектування та подати відповідні документи;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву та надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.11 ч. 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

1.2. Ухвалою суду від 28.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. Згідно поданої до суду позовної заяви позиція позивача обґрунтовується наступним.

2.2. Так представник позивача зазначає, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

2.3. Так, підставою для надання позивачу відстрочки від військової служби під час мобілізації, являється те, що мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється інвалідом II групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №353850 та пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 . Інших працездатних осіб, які зобов`язані відповідно до закону утримувати його мати не має, оскільки його батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , являється особою з інвалідністю III групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №405989 та пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 та відповідно до п.16 ч. 1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» не являється працездатною особою, оскільки працездатні особи - це особи віком від 16 років, які проживають на території України і за станом здоров`я здатні, до активної трудової діяльності. Інших повнолітніх працездатних осіб, які зобов`язані відповідно до закону утримувати мати позивача - не має, що підтверджується нотаріально завіреною заявою від 08.02.2024 від матері ОСОБА_2 , про єдиного утримувача - сина ОСОБА_1 та про відсутність інших повнолітніх працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону її утримувати.

2.4. 08 лютого 2024 року ОСОБА_1 направив цінним листом з описом-вкладенням в ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про долучення документів до особової справи та надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

2.5. 07 березня 2024 року поштою з ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист №6/663 від 04 березня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 не надано відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із тим, що для отримання даної відстрочки ОСОБА_1 необхідно особисто з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_5 та подати документи, які дають йому підставу для відстрочки.

2.6. Представник позивача наголошує, що чинним законодавством України не встановлено обов`язку військовозобов`язаного особисто саме через канцелярію подавати до ІНФОРМАЦІЯ_5 заяви про надання відстрочки від призову. Таким чином вважає, що дії відповідача у відмові щодо розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є протиправними та такі, що не відповідають чинному законодавству.

Позиція відповідача

2.7. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

2.8. Так, представник відповідача зазначає, що згідно ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. ОСОБА_1 , перебуваючи на обліку військовозобов`язаних, всупереч вимогам правил військового обліку, встановленими законодавством, починаючи з 2016 року по даний час нехтував обов`язком в семиденний строк повідомляти про зміни стану здоров`я (медичний огляд не проходив), сімейного стану (зареєстровано шлюб з ОСОБА_4 , народження дитини - ОСОБА_1 ), освіти, місця роботи (навчання) і посади, місця проживання, не повідомляв про виникнення права на відстрочку та відповідні документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (встановлена група інвалідності матері 23.05.2023).

2.9. Натомість, позивач по справі звернувся 08.02.2024 із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у відповідності до ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (не підлягають призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, зокрема, жінки та чоловіки, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

2.10. 04.03.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_6 було надано відповідь, де було роз`яснено, що оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, можливе тільки за наявності належних документів (дане твердження підтверджує сам позивач). Тобто, розглянувши подану заяву, відповідач вчинив дії відповідно до нормативних та підзаконних актів. Тому діяльність відповідача відповідає приписам діючого законодавства та не порушує права позивача.

2.11. Представник відповідача звертає увагу, що виходячи з аналізу керівних документів, особливість ведення військового обліку виражається, серед іншого, в тому, що переважна більшість заходів, які проводяться, стосуються особисто (власною особою, безпосередньо) призовника, військовозобов`язаного чи резервіста і не передбачають можливості його участі дистанційно чи через адвоката. Про це свідчать наступні слова у нормах зазначеного законодавства: «громадяни зобов`язані прибувати за викликом» або «з`являтися за викликом», «зобов`язані особисто повідомити про...», «особисто прибувати...», «особисто в семиденний строк...», «проходити медичний огляд...», «особисто надавати документи...» та інші.

2.12. Таким чином, надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, можливе тільки за особистою участю військовозобов`язаного ОСОБА_1 . Оскільки останній повний пакет документів для оформлення відстрочки не надав, та не підтвердив наявність статусу військовозобов`язаного (неможливо з`ясувати стан здоров`я та відкинути можливість виключення з військового обліку) комісією по наданню відстрочки неможливо було прийняти відповідний протокол (п. ІІ Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (зі змінами).

2.13. Окрім цього наголошує, що на момент звернення з позовом до суду ОСОБА_1 не подав документи, які свідчать що у його матері немає інших працездатних осіб, які зобов`язані утримувати особу з інвалідністю II групи (працездатні інші діти).

2.14. Таким чином, оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзац 11 частини 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію можливе тільки за наявності документів, що підтверджують обставини, які надають військовозобов`язаному право на відстрочку. Відсутність інформації унеможливлює встановити законну наявність в ОСОБА_1 , права на відстрочку відповідно вказаної частини норми. Трактування речення тільки в частині або виривання (замовчування) слів з контексту посадовими особами ТЦК та СП буде суперечити основоположним нормам ст. 19 Конституції України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін, судом встановлено, що 08.02.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , направив засобами поштового зв`язку (цінним листом з описом-вкладенням) до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про долучення документів до особової справи та надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно змісту вказаної заяви позивач просив: долучити до його особової справи документи, згідно додатками, які посвідчують його право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації; надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації згідно абз. 11 ч. 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки у його матері - ОСОБА_2 встановлена Інвалідності, що виключає призов на військову службу під час мобілізації.

Згідно переліку додатків до заяви позивачем додано:

- нотаріально посвідчену копію паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_5 , серії № НОМЕР_3 від 09 червня 2020 року та картки фізичної особи - платника податків № НОМЕР_4 ;

- нотаріально посвідчену копію паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_6 , серії НОМЕР_5 від 10 січня 1999! року та картки фізичної особи - платника податків № НОМЕР_6 ;

- нотаріально посвідчену копію свідоцтва про народження, видане на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_7 від 23 січня 2006 року (повторне), актовий запис №24;

- нотаріально посвідчену копію довідки медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №353850 (видана безстроково), виданої на ім`я ОСОБА_6 ;

- нотаріально посвідчену копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_6 ;

- нотаріально посвідчену копію свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_8 від 13 червня 1993 року;

- нотаріально посвідчену копію паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_9 від 04 вересня 2012 року та картки фізичної особи - платника податків № НОМЕР_10 ;

- нотаріально посвідчену копію довідки медико-соціальної експертної . комісії серії 12 ААВ №405989 (видана до 01 лютого 2025 року), виданої на ім`я ОСОБА_7 ;

- нотаріально посвідчену копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_7 ;

- нотаріально посвідчену копію заяви від 08.02.2024 р. про відсутність інших повнолітніх працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати мати;

- нотаріально посвідчену копію довідки про склад сім`ї №186 від 07.02.2024.

3.2. У відповідь на заяву ОСОБА_1 листом від 04.03.2024 року №6/663 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив про те, що для оформлення належним чином відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 необхідно особисто з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 із своїм військово-обліковим документом, паспортом громадянина України, карткою фізичної особи-платника податків, фотокарткою 3x4, підтверджуючими документами про наявність відстрочки та уточнити свої військово-облікові дані.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

4.2. Крім цього, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

4.3. Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 року № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII, в редакції станом на час виникнення спірних відносин,), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

4.4. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 Про загальну мобілізацію постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі Указ №69/2022). Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

4.5. Статтею 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 року №3543-ХІІ (далі Закон № 3543-ХІІ, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що:

- мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

- особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

4.6. Статтею 23 Закону №3543-XII визначений вичерпний перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову під час мобілізації та на особливий період.

4.7. Так, згідно абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Предметом цього позову є дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови розглянути заяви ОСОБА_1 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII.

5.2. Отже, в цій справі суд має надати оцінку на предмет правомірності таких дій відповідача, оцінивши їх через призму верховенства права та критеріїв законності рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

5.3. При цьому суд наголошує, що принцип верховенства права підпорядковує державу інтересам людини, а не навпаки. Коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права.

Щодо суті спору

5.4. Як встановлено судом, 08.02.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , направив засобами поштового зв`язку (цінним листом з описом-вкладенням) до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про долучення документів до особової справи та надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII.

5.5. У відповідь на заяву ОСОБА_1 листом від 04.03.2024 року №6/663 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив про те, що для оформлення належним чином відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 необхідно особисто з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 із своїм військово-обліковим документом, паспортом громадянина України, карткою фізичної особи-платника податків, фотокарткою 3x4, підтверджуючими документами про наявність відстрочки та уточнити свої військово-облікові дані.

5.5. Позиція представника позивача у цій справі полягає у тому, що чинним законодавством України не встановлено обов`язку військовозобов`язаного особисто саме через канцелярію подавати до ІНФОРМАЦІЯ_5 заяви про надання відстрочки від призову. Таким чином вважає, що дії відповідача у відмові щодо розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є протиправними та такі, що не відповідають чинному законодавству.

5.6. Натомість, доводи представника відповідача полягають у тому, що надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, можливе тільки за особистою участю військовозобов`язаного ОСОБА_1 . Оскільки останній повний пакет документів для оформлення відстрочки не надав, та не підтвердив наявність статусу військовозобов`язаного (неможливо з`ясувати стан здоров`я та відкинути можливість виключення з військового обліку) комісією по наданню відстрочки неможливо було прийняти відповідний протокол.

5.7. Надаючи оцінку доводам сторін, суд вважає за необхідне навести положення законодавства, якими врегульовано процедуру звернення військовозобов`язаних до органів комплектування та соціальної підтримки, зокрема подання та розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

5.8. Так, положення частини 11 статті 38 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу від 25.03.1992 року № 2232-XII визначають обов`язок військовозобов`язаних, зокрема, у разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

5.9. На час виникнення спірних правовідносин Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, діяв в редакції затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 (далі - Порядок №1487).

5.10. Цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі підприємства, установи та організації).

5.11. Відповідно до п. 2 Порядку № 1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

5.12. Згідно пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку № 1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

5.13. З урахуванням зазначеного, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

5.14. В той же час, обов`язок «особисто повідомити» та «особисто прибути» не є тотожнім у спірних правовідносинах. При цьому, відповідачем не ставиться під сумнів, що заяви позивача були направлені ним особисто.

5.15. Відповідно, суд звертає увагу, що Порядок №1487 не визначає конкретних способів надання документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (власноручно, поштою тощо), як і не містить положень, відповідно до яких військовозобов`язаний повинен особисто прибути до органу, в якому він перебуває на військовому обліку, з метою подання відповідних документів.

5.16. Таким чином, Порядком №1487 не передбачено обов`язку особистого відвідування територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

5.17. З наведеного можна дійти висновку, що ані положення Закону №2232-ХІІ, ані Порядку №1487 не передбачають обов`язку особистого відвідування особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів на відстрочку. Тобто, обов`язок «особисто повідомити» не є тотожнім «особисто прибути».

5.28. Отже, позивачем дотримано процедуру особистого подання (направлення) документів, що підтверджують (на його думку) право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

5.19. При цьому, відповідно до п.19 Порядку №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

5.20. Згідно п.4 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487) громадяни, які ухиляються від військового обліку, навчальних (перевірочних) або спеціальних зборів, від призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, несуть кримінальну відповідальність.

5.21. Тобто, порушення позивачем вимог правил військового обліку може мати наслідком настання відповідальності, однак це не може бути підставою для не розгляду по суті його заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

5.22. Також, відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

5.23. Пунктом 7 Положення № 154 встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

5.24. Згідно з пунктом 8 Положення завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації […].

5.25. Пунктом 9 Положення № 154 встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: […] оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; […] розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

5.26. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, крім виконання функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення координують та здійснюють контроль за діяльністю підпорядкованих територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, контролюють дотримання ними вимог законодавства, виконання наказів і директив Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, наказів і директив Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил та інших органів військового управління (п. 10 Положення № 154).

5.27. Відповідно до п. 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки […] оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік […].

5.28. З аналізу наведених вище норм вбачається, що як на час звернення позивача до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, так і на час розгляду судом даної адміністративної справи, обов`язок прийняття рішення про відстрочку від призову покладено на районний ТЦК.

5.29. З урахуванням зазначеного, на переконання суду, у даному конкретному випадку відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права, повинен був за наслідками розгляду цієї заяви прийняти конкретне рішення: або про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову у задоволенні цієї заяви.

5.30. Разом з цим, як свідчать матеріали справи, та вже зазначалося вище, відповідач протокольного рішення не прийняв.

5.31. Індивідуальний акт державного органу - це юридична форма рішення суб`єкта владних повноважень, виданого (прийнятого) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк і цей акт породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

5.32. Разом з цим, відповідач у відповідь на заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та доданих документів направив лист, в якому зазначив про необхідність особистого подання заяв. Однак, суд вважає, що лист відповідача від 04.03.2024 року №6/663 є лише відповіддю на звернення щодо надання відстрочки та носить інформативний характер та не є рішенням щодо надання/ненадання відстрочки.

5.33. У даних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції, або ж відмовити взагалі розглянути таку заяву.

5.34. Відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить про протиправні дії суб`єкта владних повноважень в частині належного розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

5.35. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не розглянув заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та не прийняв будь-яке рішення, яке б породжувало для позивача юридичні наслідки, то, на переконання суду, для захисту порушеного права позивача необхідно зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.02.2024 року з прийняттям відповідного рішення.

5.36. Разом з тим, позовні вимоги в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_5 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації задоволенню не підлягають, оскільки такі дії належать до виключної компетенції відповідача за наслідками розгляду заяви у порядку, передбаченому законодавством.

5.37. Схожих висновків дійшли колегії суддів Першого апеляційного адміністративного суду у постанові від 21 листопада 2024 року у справі №200/4056/24 та П`ятого апеляційного адміністративного суду у постановах від 27 травня 2024 року у справі № 420/36172/23, від 10 жовтня 2024 року у справі №400/3600/24.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

6.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

6.3. Відповідачами не доведено суду правомірність своїх дій щодо відмови розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII.

6.4. Оскільки відповідач належним чином не розглянув заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та не прийняв будь-яке рішення, то суд в контексті спірних правовідносин може лише зобов`язати відповідача розглянути по суті заяву позивача, за результатом чого прийняти відповідне рішення.

6.5. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню частково з підстав викладених у його мотивувальній частині.

6.6. Суд також зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. Зокрема, відповідно до її частини 1 при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. В силу частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

7.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією №5788-4616-5230-3097 від 25.03.2024 року. Суд звертає увагу на те, що позов задоволено частково, відтак, суд вважає, що на користь позивача необхідно стягнути судові витрати (судовий збір) у сумі 605,60 коп. (пропорційно задоволеним вимогам) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

7.3. Доказів понесення інших судових витрат надано не було. Водночас, суд враховує те, що у позовній заяві представником позивача зроблено заяву про те, що позивачем понесені витрати за надання правової допомоги у написанні даного адміністративного позову, всі документи про понесені витрати будуть надані суду в ході їх підписання та оплати до закінчення судового процесу або протягом 5 днів з дня ухвалення рішення по справі в порядку частини 7 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.02.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 року №3543-ХІІ.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.02.2024 року про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 року №3543-ХІІ та прийняти відповідне рішення за наслідком розгляду цієї заяви про надання відстрочки, або вмотивовану відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

4. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції №5788-4616-5230-3097 від 25.03.2024 року судового збору у розмірі 605,60 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ).

Суддя О.В. Анісімов