Справа № 420/29503/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (, місце знаходження: 46001, м. Тернопіль, вул. Майдан Волі, 3) та Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місце знаходження: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 19 вересня 2024 року через підсистему Електронний (сформовано 19.09.2024) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ПФУ в Тернопільській області (, місце знаходження: 46001, м. Тернопіль, вул.. Майдан Волі, 3) та Головного управління ПФУ в Херсонській області (, місце знаходження: 73036, м. Херсон,вул. Валентини Крицак, 6), в якій позивач просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №02 від 16 серпня 2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та не зарахування до страхового стажу періоду навчання з 16 жовтня 1981 року по 25 липня 1982 року, періоду проходження військової служби з 03 листопада 1982 року по 03 грудня 1984 року, періодів роботи з 26 лютого 1985 року по 15 липня 1985 року, з 02 січня 1990 року по 04 березня 1994 року;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу період навчання з 16 жовтня 1981 року по 25 липня 1982 року, період проходження військової служби з 03 листопада 1982 року по 03 грудня 1984 року, періоди роботи з 26 лютого 1985 року по 15 липня 1985 року, з 02 січня 1990 року по 04 березня 1994 року та призначити, нарахувати, виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з наступного дня досягнення пенсійного віку, а саме: з 09 серпня 2024 року.

Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач досягнувши 60-річчя, 09 серпня 2024 року звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №02 від 16 серпня 2024 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного стажу-31 рік.

Відповідно до наданої разом з рішенням про відмову, Форми РС- право вбачається також, що до страхового стажу Позивача не було враховано період навчання, тому Представником Позивача було направлено адвокатський запит.

Згідно з відповіді на адвокатський запит від 16 вересня 2024 року №0400-010307- 8/186387 період навчання з 01 вересня 1981 року по 25 липня 1982 року в Новокаховському технічному училищі №1 не можливо зарахувати до загального страхового стажу без оригіналу диплому або уточнюючої довідки. Згідно наданої трудової книжки, зазначений період навчання перетинається з періодом роботи в совхозі з 28 серпня 1981 року по 15 жовтня 1981 року, який було зараховано до загального страхового стажу. Відмовна електронна пенсійна справа сформована за місцем реєстрації в Головному управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Представник позивача та позивач не погоджуються з вказаним рішенням про відмову у призначенні пенсії та вважають його таким, що підлягає скасуванню з огляду на таке.

Щодо зарахування періоду навчання з 16 жовтня 1981 року по 25 липня 1982 року, представник позивача зазначає, що згідно з трудової книжки Позивача у період з 01 вересня 1981 року по 25 липня 1982 року він навчався в Новокаховському технічному училищі №1 (запис на сторінці 4-5), підставою внесення запису є Диплом №409886.

Згідно з пунктом «д» статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. Оскільки у трудовій книжці наявний необхідний запис про період навчання Позивача, тому період навчання з 16 жовтня 1981 року по 25 липня 1982 року має бути зарахований до страхового стажу Позивача.

Стосовно періоду проходження військової служби, представник позивача зазначає, що статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. У трудовій книжці Позивача наявний запис про проходження військової служби в лавах Радянської армії (запис №5 на сторінці 4-5) з 03 листопада 1982 року по 03 грудня 1984 року підставою внесення запису є військовий квиток серії НОМЕР_2 від 03 листопада 1982 року. Записи у трудовій книжці є чіткими та читабельними і у Відповідача не має зауважень щодо цього запису, тому період проходження військової служби з 03 листопада 1982 року по 03 грудня 1984 року має бути зарахований до страхового стажу Позивача.

Щодо не зарахування періодів роботи з 26 лютого 1985 року по 15 липня 1985 року та з 02 січня 1990 року по 04 березня 1994 року, оскільки в записах містяться виправлення, представник зазначає, що відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство, відтак, неточності у заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для виключення певних періодів роботи зі страхового стажу позивача.

Вказані недоліки заповнення трудової книжки Позивача, а також військового квитка Позивача не є обставиною, яка ставить під сумнів фактів проходження Позивачем військової служби і роботи у відповідні періоди.

Через канцелярію суду 03.10.2024 року від Головного управління ПФУ в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що 09 серпня 2024 року Позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058. До заяви додав, зокрема, такі документи: - трудову книжку серії НОМЕР_3 від 03.09.1981; - військовий квиток НОМЕР_2 .

На виконання принципу екстериторіальності заяву від 09.08.2024 розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області. За результатами розгляду прийнято рішення №02 від 16 серпня 2024 про відмову Позивачеві у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - не менше 31 року.

За результатами розгляду заяви та доданих документів: Вік Позивача: 60 років 1 місяць. Страховий стаж: 25 років 05 місяців 17 днів.До страхового стажу не зараховано наступні періоди за трудовою книжкою:

- період військової служби з 03.11.1982 по 03.12.1984 згідно військового квитка серії НОМЕР_2 від 03.11.1982, оскільки в даті початку прийняття на військову службу міститься виправлення;

- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 03.09.1981: з 26.02.1985 по 15.07.1985, оскільки запис про звільнення не засвідчений відбитком печатки та з 02.01.1990 по 04.03.1994, оскільки в даті наказу про звільнення міститься виправлення;

- період навчання з 01.09.1981 по 27.07.1982 в Новокаховському технічному училищі №1, оскільки відсутній оригінал диплому або уточнюючої довідки. Відповідно до трудової книжки Позивача, період навчання перетинається з періодом роботи у совхозі з 28.08.1981 по 15.10.1981, який зараховано до загального страхового стажу.

Таким чином, незарахування спірних періодів до страхового стажу Позивача є законним та законодавчо обґрунтованим.

Також, до відзиву на позовну заяву, Головним управлінням на виконання ухвали суду було надано матеріали пенсійної справи позивача.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 .

Судом встановлено, що по досягненню 60-річного віку, позивач, 09.08.2024 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка № 3619 про призначення пенсії за віком.

Відповідно до розписки-повідомлення, позивач до пенсійного органу надав:

- Військовий квиток;

- Диплом про навчання;

- Довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- Заяву про призначення/перерахунок пенсії;

- Заяву про спосіб виплати пенсії;

- Паспорт;

- Трудову книжку;

- Пам`ятку пенсіонера.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 02 від 16.08.2024 року про відмову в призначені пенсії - відмовлено у призначенні пенсії.

Підставою для відмови вказано:

Вік заявника 60 років.

Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 31 рік.

Страховий стаж особи становить 25 років 05 місяців 17 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

За доданими документами до страхового стажу не враховано:

- Період проходження військової служби з 03.11.1982 по 03.12.1984 роки згідно військового квитка серії НОМЕР_2 від 03.11.1982, оскільки в даті початку прийняття на військову службу міститься виправлення;

- Період роботи з 26.02.1985 по 15.07.1985, оскільки запис про звільнення не засвідчений відбитком печатки;

- Період роботи з 02.01.1990 по 04.03.1994, оскільки в даті наказу про звільнення міститься виправлення.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Також, судом досліджено надані копії матеріалів пенсійної справи, копію військового квитка позивача, трудової книжки та лист Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 16.09.2024 року № 0400-010307-8/186387.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено умови призначення пенсій за віком.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до п. 2 ст. 26 вказаного Закону, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:

по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пп. 1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Суд встановив, що по досягненню 60 років, позивач, 09.08.2024 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка № 3619 про призначення пенсії за віком.

За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 02 від 16.08.2024 року про відмову в призначені пенсії - відмовлено у призначенні пенсії.

Підставою для відмови вказано:

Вік заявника 60 років.

Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 31 рік.

Страховий стаж особи становить 25 років 05 місяців 17 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

За доданими документами до страхового стажу не враховано:

- Період проходження військової служби з 03.11.1982 по 03.12.1984 роки згідно військового квитка серії НОМЕР_2 від 03.11.1982, оскільки в даті початку прийняття на військову службу міститься виправлення;

- Період роботи з 26.02.1985 по 15.07.1985, оскільки запис про звільнення не засвідчений відбитком печатки;

- Період роботи з 02.01.1990 по 04.03.1994, оскільки в даті наказу про звільнення міститься виправлення.

Судом досліджена надана позивачем копія трудової книжки НОМЕР_5 , з якої вбачається:

- Спірний запис № 6-8 за період з 26.02.1985 року по 15.07.1985 року про прийняття на роботу позивача на посаді у ливарному цеху учнем стражника (на підставі наказу №52 від 26.020.1985) та звільнення за власним бажанням (на підставі наказу №136 від 15.07.1985); вказаний запис здійснений нач. Даниленко та засвідчений підписом. (печатка підприємства відсутня)

- Спірний запис № 13-14 за період з 02.01.1990 по 04.03.1994 року про прийняття на роботу позивача шляхом переводу на посаду водія 3 класу(на підставі наказу від 02.01.1990) та звільнення за згодою сторін (на підставі наказу №12к від 04.03.1994); вказаний запис здійснений та засвідчений печаткою інж. по кадрам; (у даті наказу про звільнення вбачається виправлення в цифрі « 03»).

А також, судом досліджено військовий квиток позивача НОМЕР_2 з якого вбачається, що позивача в період з 03.11.1982 року по 03.12.1984 року проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, у вказаній трудовій книжці також наявний запис № 5 про проходження позивачем військової служби у період з 03.11.1982 року по 05.12.1984 року.

Дослідивши надані до суду докази, зміст трудової книжки позивача та військового квитка, суд доходить висновку, що пенсійним органом помилково не враховані спірні періоди до страхового стажу позивача, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, стосовно не врахування періодів з 26.02.1985 по 15.07.1985, оскільки запис про звільнення не засвідчений відбитком печатки та з 02.01.1990 по 04.03.1994, оскільки в даті наказу про звільнення міститься виправлення, суд зазначає, що відповідно до п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, (яка діяла на час здійснення позивачу записів у трудовій книжці) «Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на усіх робітників і працівників державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, тих, що пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи здійснюються арабськими цифрами (число та місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.»

У разі виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові у цьому необхідну допомогу.

Аналіз наведених норм права доводить, що саме на роботодавця покладено обов`язок заповнення трудової книжки робітника, а тому позивач не може нести відповідальність за невиконання роботодавцем покладених на нього обов`язків.

Суд погоджується з доводами позивача, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. А тому, пенсійний орган не може перекладати тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці на позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача пенсії за віком.

Суд зазначає, що аналізуючи копію трудової книжки позивача та здійснені в ній записи з 26.02.1985 по 15.07.1985 роки та з 02.01.1990 по 04.03.1994 роки можливо встановити якими саме підприємствами було внесено відповідні відомості, адже кожен спірний запис засвідчений підписом відповідальної особи, яка є їх невід`ємною частиною.

Стосовно не врахування до страхового стажу періоду з 03.11.1982 року по 03.12.1984 року, а саме періоду проходження військової служби, оскільки в даті початку прийняття на військову службу міститься виправлення, суд відхиляє такі доводи, адже в трудовій книжці чітко визначений період проходження позивачем військової служби. Окрім того, відповідачем не заперечується проходження позивачем військової служби, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_2 позивача.

А тому, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно не враховано період проходження позивачем військової служби в лавах Радянської армії. До страхового стажу позивача.

Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №02 від 16.08.2024 року про відмову у призначенні пенсії є правомірними та належать задоволенню.

Також, враховуючи, що суд дійшов висновку про безпідставне неврахування відповідачем записів у трудовій книжці НОМЕР_5 , суд вважає, що є правомірними й позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області при призначенні пенсії врахувати зарахувати до страхового стажу період проходження військової служби з 03 листопада 1982 року по 03 грудня 1984 року, та періоди роботи з 26 лютого 1985 року по 15 липня 1985 року, з 02 січня 1990 року по 04 березня 1994 року.

Стосовно спірного не врахованого періоду навчання позивача з 01.09.1981 по 27.07.1982 в Новокаховському технічному училищі №1, оскільки відсутній оригінал диплому або уточнюючої довідки, представник позивача зазначила, що оскільки період навчання перетинався з періодом роботи у совхозі «Комуніст» (з 28 серпня 1981 року по 15 жовтня 1981 року), тому до страхового стажу Позивача не було зараховано період з 16 жовтня 1981 року по 25 липня 1982 року. Згідно з пунктом «д» статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. Оскільки у трудовій книжці наявний необхідний запис про період навчання Позивача, тому період навчання з 16 жовтня 1981 року по 25 липня 1982 року має бути зарахований до страхового стажу Позивача.

Аналізуючи наведені доводи, суд зазначає, що вони є помилковими, адже доказів на підтвердження навчання у спірний період для порівняння із записами у трудовій книжці, ні до пенсійного органу, ні до суду надано не було.

Таким чином, такі позовні вимоги щодо зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1981 по 27.07.1982 в Новокаховському технічному училищі №1 є необґрунтованими та безпідставними, і не належать задоволенню.

Разом цим, суд враховує, що вказаний період включений до страхового стажу позивача як робота у радгоспі.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити, нарахувати, виплатити позивачу пенсію за віком з наступного дня досягнення пенсійного віку, а саме: з 09 серпня 2024 року, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, враховуючи, що встановлені та з`ясовані судом обставини свідчать про протиправне відхилення відповідачем наданих позивачем документів на підтвердження свого страхового стажу та судом не встановлено необхідності у наданні позивачем додаткових доказів для підтвердження свого страхового стажу, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити, нарахувати, виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 09 серпня 2024 року є правомірними та належать задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи що позов задоволено частково, на користь позивача належить стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., сплачений за основну позовну вимогу, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (, місце знаходження: 46001, м. Тернопіль, вул.. Майдан Волі, 3) та Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місце знаходження: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №02 від 16 серпня 2024 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місце знаходження: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) період проходження військової служби з 03 листопада 1982 року по 03 грудня 1984 року та періоди роботи з 26 лютого 1985 року по 15 липня 1985 року, з 02 січня 1990 року по 04 березня 1994 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місце знаходження: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6) здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) пенсії за віком з урахуванням висновків суду - з 09.08.2024 року.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду Українив Тернопільській області (, місце знаходження: 46001, м. Тернопіль, вул.. Майдан Волі, 3) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко