Справа № 362/7705/24
Суддя: Дорошенко В. М.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа362/7705/24
Провадження 2-а/362/6/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2025 р. м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) через представника звернувся до суду з даним позовом з вимогою скасувати постанову № 2055 від 02.11.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ,по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою від 02.11.2024 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 25 500,00 гривень. Підставою для притягнення до відповідальності є твердження, що позивач відмовився від проходження медичного огляду та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішенням військово-лікарської комісії.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем винесено постанову та протокол без належного з`ясування всіх обставин справи. Ствердив, що 02.11.2024 прямував на роботу і його зупинили працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після перевірки його документів фактично здійснили його затримання, доставивши до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Там вручили повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення облікових даних і невідкладно направили на проходження ВЛК. Позивач 02.11.2024 не відмовлявся від проходження огляду, водночас бажав надати комісії документи, які треба було отримати за місцем проживання, а саме щодо перенесених чи дійсних захворювань, отриманих травм, результатів обстежень тощо.

Наголошує, що особа, яка направляється на ВЛК, задля отримання об`єктивного висновку щодо визначення ступеня придатності до військової служби повинна мати можливість і час надати на розгляд комісії документи на підтвердження свого стану здоров`я та у разі необхідності пройти додаткові обстеження, чого у цьому випадку забезпечено не було. Вручення позивачу повістки на проходження ВЛК день в день з датою її проходження порушує його права та створює передумови для отримання заздалегідь необґрунтованого висновку. Вважає, що відповідач повинен був видати позивачу направлення на ВЛК за встановленою формою на іншу дату, під особистий підпис роз`яснити йому наслідків відмови від такого огляду, чого відповідач не вчинив.

Таким чином, на думку позивача, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 27.11.2024 суд відкрив провадження у справі й ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропонувавши відповідачу надати відзив на позов.

Відзив на позов до суду не надійшов.

Натомість до суду надійшли від представника відповідача письмові пояснення, де зазначає, що, на його думку, оскаржувана постанова є такою, що не порушує норми чинного законодавства. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення позивачу роз`яснено, що він порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто, вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказав, що позивач перебував на військовому обліку, відстрочки від призову не має, дані про проходження ВЛК у нього відсутні. Звернув увагу суду, що 02.11.2024 позивача взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 , йому вручена повістка та направлення на ВЛК для проходження медичного обліку, від підпису якого він відмовився у присутності свідків, про що складено відповідний акт. Надалі того ж дня було складено відповідний протокол, де позивач зазначив, що відмовляється від проходження медичного огляду ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки буде проходити ВЛК за місцем проживання, роз`яснено позивачу права та обов`язки, які зазначені в ст. 268 КУпАП. Потім 02.11.2024 було винесено оскаржувану постанову.

Вивчивши наявні при справі докази, суд установив таке.

Судом встановлено, що позивач перебуває на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання, а саме в 1 відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ОСОБА_2 ) та має статус військовозобов`язаного відповідно до ЗУ «Про військову службу та військовий обов`язок», що підтверджено відомостями з електронного військовооблікового документу сформованого в електронній системі Резерв+.

Також суд установив, що у ранковий час доби 02.11.2024 позивача на шляху на роботу зупинили працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 , що не заперечується представником відповідача.

Як вбачається із повістки №13в/20240925/430 від 25.09.2024 ( далі повістка) позивачу належить 02.11.2024 о 09:00 год. з`явитися у АДРЕСА_1 , для уточнення облікових даних, з собою мати паспорт, довідку про присвоєння РНОКПП, військово-обліковий документ, мобілізаційне розпорядження (за наявності).

Відповідно до акту про вручення повістки (при відмові від підпису) від 02.11.2024 позивач відмовився від отримання повістки у присутності двох свідків.

02.11.2024 головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_1 державним службовцем ОСОБА_3 складено протокол № 2055 про адміністративне правопорушення про те, що гр. ОСОБА_1 вчинив наступні дії. Як зазначається у вказаному протоколі, 02.11.2024 року о 10:00 год. у ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено порушення ОСОБА_1 правил військового обліку, встановлених ч. 1 та ч. 3 ст. 22 Закону, а саме відмова від проходження медичного огляду та лікування в закладах охорони здоров`я згідно рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 .

02.11.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500,00 гривень (постанова від 02.11.2024 № 2055).

За змістом указаної постанови від 02.11.2024 ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 та 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме відмовився від проходження медичного огляду та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішенням військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Як вже зазначено, позивач стверджує, що не відмовлявся від проходження медичного огляду, натомість не мав змоги пройти його у той час, оскільки перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ОСОБА_2 ) та у нього були відсутні будь-які документи щодо перенесених чи дійсних захворювань, отриманих травм, результатів обстежень тощо, які зобов`язаний був надати членам ВЛК. Всі ці документи перебували за місцем його проживання.

Також позивач наполягає, що відповідачем грубо порушено процедуру направлення його на проходження медичного огляду, оскільки жодного направлення йому не вручалося, таке направлення у відповідному журналі не реєструвалися

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в тому числі вчинене у особливий період.

Пунктом 27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації в особливий період, що затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 (далі Постанова № 560) встановлено, що під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою, зокрема проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

З вищевикладеного слідує, що обов`язок військовозобов`язаного прибувати до ТЦК та СП (зокрема і для проходження ВЛК) виникає лише після виклику (отримання повістки), а не за власним бажанням, наприклад, через відсутність у військово-обліковому документі відомостей про результати ВЛК.

Пунктом 40 Постанови № 560 передбачено, що під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксааії представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським. Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі вручення повістки є особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Однак у випадку, який розглядається, відсутні обов`язкові фото- та відеодокази вручення повістки і відмови від її отримання та проходження медичного огляду та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішенням військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, відповідно до пункту 74 Порядку №560 резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11.. Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис. Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Позивач наполягає, що направлення відповідачем йому не вручалось, у відповідному журналі зареєстроване не було, документальних доказів протилежного стороною відповідача суду не надано.

Так, представником відповідача надано суду копію повістки № 13в/20240925/430 від 25.09.2024 з вимогою до позивача з`явитися 02.11.2024 о 09:00 год. у АДРЕСА_1 , для уточнення облікових даних, тобто відразу після його зупинки представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Водночас, пунктом 24 Постанови № 560 передбачено, що у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або будь-яким Іншим способом з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Крім цього, метою виклику за згаданою повісткою було лише уточнення облікових даних та визначення призначення на особливий період, а не проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Статтею 251 КУпАП обумовлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази суду надають учасники справи (ч. 3 ст. 77 КАС України).

Суд нагадує, що адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, яка полягає в тому, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги знайшли своє обґрунтування, а тому підлягають задоволенню.

За змістом пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, з-поміж іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

Позивач за звернення до суду з цим позовом сплатив судовий збір у сумі 605,60 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією. З огляду на результат розгляду справи, зазначені судові витрати належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 139, 244-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову № 2055 від 02.11.2024, що була складена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Суддя В.М. Дорошенко