Справа № 160/28124/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі: секретаря судового засідання Камінської С.В.,
представника позивача представника відповідача Гордісової І.М., Маланії М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛАН" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
22.10.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛАН" (далі - позивач) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач), у якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить визнати протиправними та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №800/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток;
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №790/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість;
- податкове повідомлення-рішення форми «ПН» 792/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, згідно якого застосовано штраф за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної з ПДВ;
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №787/32-00-07-05-19 від 22.08.2024, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинна сировина.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наслідками проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача податковим органом встановлено порушення позивачем податкового законодавства, про що було складено відповідний Акт перевірки від 15.07.2024, а в подальшому застосовано штрафні санкції та винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Так, ТОВ "АЛАН" у позовній заяві зазначає, що висновки Акту перевірки від 15.07.2024 року не ґрунтуються на фактичних обставинах, є безпідставними, а відтак оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а саме форми «Р» №800/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 68872083,75 грн, з яких основна сума грошового зобов`язання 55097667,00 грн та штрафні санкції 13774416,75 грн, та податкове повідомлення-рішення форми «Р» №790/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 64024537,50 грн, з яких основна сума грошового зобов`язання 51219630 грн та штрафні санкції 12804907,50 грн, а також податкове повідомлення-рішення форми «ПН» №792/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, згідно якого застосовано штраф за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної з ПДВ в розмірі 25609085,00 грн, прийняті без жодних реальних підстав для цього, і з порушенням закону, а також без врахування не лише чинних норм законодавства, а також і правозастосовної практики в подібних правовідносинах, сформованої судами України. Так, позивач зазначає, що у вересні 2023р. була проведена реорганізація підприємства ТОВ «АЛАН» шляхом виділу та створення нового підприємства - ТОВ «ВК «МІТ ГРУП». Водночас, в ході перевірки встановлено відсутність документального підтвердження здійснення операцій з фактичного здійснення операцій з передачі активів та пасивів між ТОВ «Алан» та ТОВ «Виробнича компанія «МІТ ГРУП». На думку позивача, такі твердження контролюючого органу не акцептуються з нормативно-правовою базою регулювання господарських відносин, не корелюються з фактичними обставинами, та взагалі не відповідають реальним даним. Крім того, у висновках Акту перевірки відповідачем було зазначено, що під час перевірки встановлено відсутність записів щодо зменшення статутного капіталу ТОВ «Алан» у зв`язку з реорганізацією шляхом виділу та створення нового підприємства, в т.ч. враховуючи позицію податкового органу останній вважає, що замість процедури «виділ» позивач здійснив купівлю-продаж товарів (ТМЦ), які були передані за розподільчим балансом, що фактично є підміною понять, в т.ч. такі твердження не лише є хибними, але і не відповідають нормам чинного законодавства. Крім того, позивач наголошує на тому, що протягом 2023 податковим органом не було ініційовано та не проводилось будь-яких позапланових перевірок по підприємству ТОВ «АЛАН» у зв`язку з початком і проведенням процедури реорганізації юридичної особи шляхом виділу. Отже, здійснення податкового контролю в межах планової виїзної перевірки підприємства, з якого відбувся виділ, майже через рік після здійснення реорганізації, є порушенням принципів покладених в основу статті 19 Конституції України. З урахування наведеного, контролюючий орган при формуванні висновків і підсумків Акту перевірки дійшов наступних необґрунтованих і помилкових висновків: 1) документальне підтвердження передання активів і пасивів від ТОВ «АЛАН» до ТОВ «Виробнича компанія «МІТ ГРУП» в межах реалізації процедур виділу відсутнє; 2) надані під час перевірки первинні документи, що підтверджують таке передання, є штучними та створені лише з метою приховування таких активів і пасивів; 3) виділ ТОВ «Виробнича компанія «МІТ ГРУП» з ТОВ «АЛАН» спрямований тільки на штучне створення зазначених первинних документів та маскування вказаних активів і пасивів; 4) ТОВ «АЛАН» здійснило реалізацію даних активів невстановленим особам та списання зазначених пасивів поза процедурою виділу. Також, ТОВ «АЛАН» зазначило, що воно, як платник ПДВ, який реорганізовується, зокрема шляхом виділу, при передачі активів та пасивів за розподільчим балансом, не здійснює нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а отже не реєструє податкову накладну, тому податкове повідомлення-рішення форми «ПН» №792/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, згідно якого застосовано штраф за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної з ПДВ є протиправним та підлягає скасуванню. Щодо висновків про порушення в частині сплати екологічного податку ТОВ «АЛАН» наголошує на тому, що не розміщує відходи на постійній основі на звалищах або у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах, а лише забезпечує їх вивезення спеціалізованими підприємствами, які здійснюють діяльність зі збору та утилізації відходів, на підставі відповідних договорів, наданих під час перевірки. Окрім того, відповідно до листа Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 02.07.2024 №4-4493-24 ТОВ «АЛАН» не має спеціально відведених місць чи об`єктів, на яких здійснюється не тільки постійне (остаточне) перебування або захоронення відходів, але й довгострокове їх розміщення. Отже, висновки про збільшення ставки екологічного податку ТОВ «АЛАН» за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах у 3 рази за правилами пункту 246.4 статті 246 Податкового кодексу України є незаконним та необґрунтованим, а податкове повідомлення-рішення форми «Р» №787/32-00-07-05-19 від 22.08.2024 підлягає скасуванню. З огляду на викладене позивач просить суд задовольнити позовні в повному обсязі.
30.10.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛАН" надійшла заява про уточнення позовних вимог, до якої додано уточнену позовну заяву.
13.11.2024 Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції відповідач посилається на висновки акту документальної планової виїзної перевірки від 15.07.2024 №685/32-00-07-02-14/24447183 та зазначає, що Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків мало право на проведення документальної перевірки позивача, тому податкові повідомлення-рішення, що є предметом спору у справі є правомірними та скасуванню не підлягають.
21.11.2024 представником позивача надано відповідь на відзив, в якій підтримано аналогічну правову позицію, що і в позовній заяві.
09.12.2024 до суду від представника позивача надійшла копія Висновку експертів №24-5643 від 29.11.2024 комісійної судово-економічної експертизи.
09.12.2024 представником відповідача надано додаткові пояснення.
У судовому засіданні 10.12.2024 представники позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав вказаних у позові.
Представник відповідача у задоволенні позовних вимог просив відмовити, вказуючи на їх безпідставність.
У судовому засіданні 17.12.2024, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності ТОВ «АЛАН» є: 10.11 Виробництво м`яса (основний); 10.13 Виробництво м`ясних продуктів; 10.71 Виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; 10.85 Виробництво готової їжі та страв; 10.89 Виробництво інших харчових продуктів, н.в.і.у.; 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 52.10 Складське господарство; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 71.20 Технічні випробування та дослідження.
ТОВ «АЛАН» як платник податків перебуває на податковому обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.
13.09.2023 була проведена реорганізація підприємства ТОВ «АЛАН» шляхом виділу та створення нового підприємства - ТОВ «ВК «МІТ ГРУП», що підтверджується: протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «Алан» від 10.08.2023 №10-08/2023, протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «Алан» від 13.09.2023 №13-09/2023, розподільчим балансом складеним 13.09.2023, який затверджений Протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «Алан» №13-09/2023 від 13.09.2023, передавальним актом (перелік активів та пасивів ТОВ «Алан», що виділяються для створення ТОВ «ВК «МІТ ГРУП») - додаток до Розподільчого балансу ТОВ «Алан».
За результатами вказаної перевірки відповідачем був складений Акт про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АЛАН» від 15.07.2024 № 685/32-00-07-02-14/24447183 (далі Акт перевірки, Акт).
За змістом акта перевірки слідує, що Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було встановлено порушення зі сторони ТОВ «АЛАН» податкового законодавства, а саме :
- п.44.1, 44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу, п.7, п.10 МСБО 18 «Дохід», МСБО 15 «Дохід від договорів з клієнтами»; ст.1, ст.3, ст.9, ст.11, ст.12 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зі змінами та доповненнями; п.1, 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток всього у сумі 55 097 667 грн. (рядок 06 Декларації з податку на прибуток підприємства), у тому числі: 2019 рік 1 800 000 грн., 2023 рік 53 297 667 грн.;
- п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, ст. 201, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), пп.2, пп.4 п.3 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість № 21 від 28.01.2016 (зі змінами та доповненнями) в результаті чого встановлено заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету на суму 51 219 630 грн. в вересні 2023;
- п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI (в редакції чинній на момент порушення, із змінами та доповненнями), п.12 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (зі змінами та доповненнями), ТОВ «АЛАН» не складено та відповідно не зареєстровано протягом граничного строку податкову накладну на ПДВ 51 219 630 гривень;
- підпункт 250.2.1 пункту 250.1 статті 250 Податкового кодексу України, неподання податкових декларацій екологічного податку (надходження за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, крім викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю) за ІІІ квартал 2022 року ІV квартал 2023 року за місцем розміщення стаціонарних джерел (ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Дніпровський район);
- п. 246.4 статті 246 Податкового кодексу України, занижено суму екологічного податку за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах на 42 317,34 грн., в тому числі по періодам:
ІІ квартал 2019 на 18 072,00 грн.;
І квартал 2020 на 16 987,68грн.;
ІІ квартал 2022 на 7 257,66 грн.
Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків за результатом такої перевірки було прийнято такі податкові-повідомлення рішення:
1. податкове повідомлення-рішення форми «Р» №800/32-00-07-02-19 від 22.08.2024 року, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 68 872 083,75 грн. з яких основна сума грошового зобов`язання 55 097 667,00 грн та штрафні санкції 13 774 416,75 грн.
2. податкове повідомлення-рішення форми «Р» №790/32-00-07-02-19 від 22.08.2024 року, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 64 024 537, 50 грн., з яких основна сума грошового зобов`язання 51 219 630 грн. та штрафні санкції 12804907,50 грн.
3. податкове повідомлення-рішення форми «ПН»792/32-00-07-02-19 від 22.08.2024 року, згідно якого застосовано штраф за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної з ПДВ в розмірі 25 609 085,00 грн.
4. податкове повідомлення-рішення форми «Р» №787/32-00-07-05-19 від 22.08.2024 року згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах крім розміщення окремих видів відходів як вторинна сировина на загальну суму 50 368, 98 грн., з яких основне грошове зобов`язання 42 317,34 грн. та штраф в розмірі 8 051,64 грн.
Не погоджуючись з вказаними висновками акту перевірки та винесеними на його підставі податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернувся до ДПС України із скаргою від 22.08.2024.
Водночас доказів розгляду скарги та прийняття відповідного рішення матеріали справи не містять.
Не погодившись із прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «АЛАН» звернулося з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, надаючи правову оцінку висновку податкової перевірки про те, що документальне оформлення реєстраційних дій з реорганізації юридичної особи ТОВ "АЛАН" шляхом виділення, на підставі якого було створено нове підприємство ТОВ «ВК «МІТ ГРУП» не відповідає документальному оформленню фінансової звітності показників балансу ТОВ «ВК «МІТ ГРУП», та не створює реальної картини зміни активу та пасиву ТОВ «ВК «МІТ ГРУП» в розумінні передачі частини майна платника податків, реорганізується, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.
За правилами частини 1 статті 109 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.
Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс (ч. 2 ст. 109 ЦК України).
У силу вимог частин 3, 4 статті 109 ЦК України юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.
Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням.
У той же час частиною 1 статті 47 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 №2275-VIII (далі- Закон №2275-VIII) передбачено, що виділом є створення одного або більше товариств із переданням йому (їм) згідно з розподільним балансом частини майна, прав та обов`язків товариства, з якого здійснюється виділ, без припинення останнього.
Відповідно до п. 98.3. ст. 98 Податкового кодексу України (далі ПК України) реорганізація платника податків шляхом виділення з його складу іншого платника податків або внесення частини майна платника податків до статутного фонду іншого платника податків без ліквідації платника податків, який реорганізується, не тягне за собою розподілу грошових зобов`язань чи податкового боргу між таким платником податків та особами, утвореними у процесі його реорганізації, чи встановлення їх солідарної відповідальності за порушення податкового законодавства, крім випадків, коли за висновками контролюючого органу така реорганізація може призвести до неналежного погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платником податків, який реорганізується. Рішення про застосування солідарної або розподільної відповідальності за порушення податкового законодавства може бути прийняте контролюючим органом у разі, коли майно платника податків, що реорганізується, перебуває у податковій заставі на момент прийняття рішення про таку реорганізацію.
Згідно із підпунктом 98.1.4 пункту 98.1 статті 98 ПК України під реорганізацією платника податків у цій статті розуміється зміна його правового статусу, яка передбачає будь-яку з таких дій або їх поєднання: виділення з платника податків інших платників податків, а саме передача частини майна платника податків, що реорганізується, до статутних капіталів інших платників податків, які створюються власниками корпоративних прав платника податків, що реорганізується, та внаслідок якого не відбувається ліквідація платника податків, що реорганізується.
Аналіз наведених норм свідчить, що для виділу притаманна характерна ознака реорганізації перехід майна, прав та обов`язків юридичної особи, що реорганізується, до її правонаступника. При цьому обсяг правонаступництва визначається тим майном, правами та обов`язками, які передаються за розподільчим балансом, тобто має місце парцелярне (часткове) правонаступництво.
Отже, виділ є видом реорганізації, який не має наслідком припинення юридичної особи, яка реорганізується, оскільки остання залишається суб`єктом права, однак зі зменшеним обсягом майна, прав та/або обов`язків.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 918/119/21.
Відповідно до Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, баланс (звіт про фінансовий стан) - це звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання і власний капітал.
Отже, системний аналіз положень статті 109 ЦК України, Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» свідчить про те, що розподільчий баланс є документом, який затверджується учасниками юридичної особи, та визначає активи і пасиви (частку майна, прав та обов`язків), що передаються даною юридичною особою новій юридичній особі, яка створюється в результаті виділу.
Реорганізація юридичної особи шляхом виділу полягає у перерозподілі активів і зобов`язань, на базі яких і створюється нова юридична особа, за розподільчим балансом, який неможливо визнати цивільно-правовим договором для цілей оподаткування.
Згідно із частиною 4 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (далі- Закон № 755-IV) у разі виділу юридичних осіб здійснюється державна реєстрація юридичних осіб, утворених у результаті виділу, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи - правонаступника. Виділ вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи - правонаступника.
Отже, беручи до уваги фактичні обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд робить висновок, що виділ ТОВ «Виробнича компанія «МІТ ГРУП», в розумінні положень частини 4 статті 4 Закону №755-IV є завершеним.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону №755, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу позивача відбулась, отже станом на 13.09.2023, виділ є завершеним та діє презумпція достовірності відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, оскільки рішення ТОВ «АЛАН» та реєстраційні дії щодо виділу на момент проведення позапланової податкової перевірки та складення акту податкової перевірки не оскаржені та не скасовані будь-ким, а отже є чинними).
Відповідач вказане рішення державного реєстратора не оскаржував.
У силу п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
У свою чергу, різниці за операціями з передачі за розподільчим балансом основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей при проведенні реорганізації шляхом виділу для коригування фінансового результату до оподаткування положеннями ПКУ не передбачено. Такі операції відображаються згідно з правилами бухгалтерського обліку при формуванні фінансового результату до оподаткування.
За змістом приписів п.5 П(С)БО 15 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що операції з виділу не призводять до зростання власного капіталу, а отже відсутня умова для оподаткування податком на прибуток частини майна, що передається за розподільчим балансом новій юридичній особі, отже сума зменшеної кредиторської заборгованості в сумі 148 049 076,19 грн не включається до складу інших доходів відповідного звітного періоду.
Відповідно до підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.
Згідно із підпунктом 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 ПК України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.
У силу вимог пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
За правилами пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.
Разом з цим статтею 196 ПК України визначено операції, що не є об`єктом оподаткування.
Так, положеннями підпункту 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 ПК України не є об`єктом оподаткування операції з реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення та перетворення) юридичних осіб.
При здійсненні спільної (сумісної діяльності) передача товарів (робіт, послуг) на окремий баланс платника податку, уповноваженого договором вести облік результатів такої спільної діяльності, вважається постачанням таких товарів (робіт, послуг).
Відповідно до пункту 198.7 ст. 198 ПК України сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується шляхом: поділу, виділення, - підлягає перенесенню до складу податкового кредиту правонаступника пропорційно до отриманої частки майна згідно з розподільчим балансом у наступному періоді після підписання розподільчого балансу відповідно до законодавства.
Більш того, що в розумінні положень підпункту 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 ПК України операції з реорганізації шляхом виділення юридичних осіб не є об`єктом оподаткування.
Отже, наведені операції, виходячи із положень підпунктів 14.1.191, 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 ПК України не є ані постачанням товарів, ані продажем (реалізацією) товарів, відтак такі операції не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.
Підсумовуючи викладене, суд робить висновок, що операції з реорганізації ТОВ «АЛАН» шляхом виділу, на підставі якого було створено нове підприємство ТОВ «Виробнича компанія «МІТ ГРУП» не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, що свідчить про помилковість висновків контролюючого органу в цій частині.
Виділ є видом реорганізації, який не має наслідком припинення юридичної особи, яка реорганізується, оскільки остання залишається суб`єктом права, однак зі зменшеним обсягом майна, прав та/або обов`язків, таку правову позицію сформувала Велика Палата Верховного Суду у справі № 918/119/21 від 15 листопада 2023 року.
Крім того, слід зазначити, що державна реєстрація ТОВ «Виробнича компанія «МІТ ГРУП», як юридичної особи, не скасовувалась, судом фіктивною не визнавалась, а тому висновки податкового органу про виникнення у позивача обов`язку включення до бази оподаткування суми ТМЦ та нарахування податкових зобов`язань на майно, яке передане іншій особі, є необґрунтованими.
При прийнятті рішення суд також враховує, що висновки податкового органу ґрунтуються лише на податковій інформації стосовно ТОВ «Виробнича компанія «МІТ ГРУП».
У зв`язку з викладеним такі висновки є неналежними, оскільки правильність нарахування податків не може ґрунтуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без урахування даних первинних документів.
У випадку посилання на таку інформацію контролюючий орган має надати докази, зокрема у вигляді винесення відносно таких осіб податкових повідомлень-рішень чи судових рішень, що набрали законної сили, якими встановлено факт порушення податкового законодавства.
Суд також вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що висновки податкового органу стосовно того, що документальне оформлення операції виділення не створює реальної зміни активу і пасиву в розумінні передачі частини майна платника податків, що реорганізується є необґрунтованими та безпідставними і зроблені податковим органом лише на підставі наявної в нього податкової інформації, яка носить лише інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, і в жодному разі не доводить наявності податкових правопорушень ТОВ «АЛАН», на які посилається контролюючий орган в Акті перевірки.
Суд зауважує, що відповідачем позапланова перевірка на підставі п.п. 78.1.7. п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України у зв`язку з процедурою реорганізації юридичної особи не проводилась, а відтак, відповідачем при проведенні перевірки обрано не встановлений законодавством України спосіб поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Щодо документального оформлення операції з виділення активів та зобов`язань ТОВ «АЛАН» до ТОВ «Виробнича компанія «МІТ ГРУП», що в сукупності характеризують дану операцію як таку, що не створює реальної зміни активу та пасиву ТОВ «АЛАН» за відсутності в операції принципу превалювання «сутністю над формою», суд зазначає, що позивачем під час проведення перевірки, серед іншого, було надано контролюючому органу наступні документи:
- Протокол Загальних зборів учасників ТОВ «Алан» від 10.08.2023 №10-08/2023;
- Протокол Загальних зборів учасників ТОВ «Алан» від 13.09.2023 №13-09/2023;
- Розподільчий баланс складений 13.09.2023, затверджений Протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «Алан» №13-09/2023 від 13.09.2023;
- Передавальний акт (перелік активів та пасивів ТОВ «Алан», що виділяються для створення ТОВ «ВК «МІТ ГРУП») - додаток до Розподільчого балансу ТОВ «Алан».
До перевірки також був наданий наказ ТОВ «Алан» від 08.09.2023 №11 «Про проведення інвентаризації», голова комісії директор ТОВ «Алан» В.М.Крихта. Члени комісії: старший бухгалтер Карабакі Л.В., бухгалтер Баранченко І.І., старший бухгалтер Гончарова І.А, старший комірник Жук А.М.
Так, у зв`язку з початком процедури виділу юридичної особи, а також з переходом за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків іншій юридичній особі проведено інвентаризацію на складах підприємства ТОВ «Алан» 11.09.2023 та 12.09.2023 року.
За результатами інвентаризації сформовано інвентаризаційні описи, які так само були надані до перевірки:
від 12.09.2023 №1 - ТМЦ, що знаходяться на основному складі на 12 вересня 2023р., на відповідальному зберіганні Хромової Наталі Валеріївни;
від 12.09.2023 №2 - ТМЦ, що знаходяться на основному складі на 12 вересня 2023р., на відповідальному зберіганні Черниловського Сергія Феліксовича;
від 12.09.2023 №3 - ТМЦ, що знаходяться на основному складі на 12 вересня 2023р., на відповідальному зберіганні Черниловського Сергія Феліксовича;
від 12.09.2023 №4 - ТМЦ, що знаходяться на основному складі на 12 вересня 2023р., на відповідальному зберіганні Черниловського Сергія Феліксовича;
від 12.09.2023 №5 - ТМЦ, що знаходяться на основному складі на 12 вересня 2023р., на відповідальному зберіганні Хромової Наталі Валеріївни.
Всі описи підписані Головою комісії директором ТОВ «Алан» В.М.Крихта та членами комісії: старшим бухгалтером Карабакі Л.В., бухгалтером Баранченко І.І., старшим бухгалтером ОСОБА_1 , старшим комірником ОСОБА_2 .
У ході перевірки надано передавальні акти сировини та матеріалів ТОВ «Алан» до ТОВ «Виробнича компанія «МІТ ГРУП»:
Від 13.09.2023 №1 на суму 30 679 220,38 грн.,
Від 13.09.2023 №2 на суму 34 821 850,54 грн.,
Від 13.09.2023 №3 на суму 44 661 905,52 грн.,
Від 13.09.2023 №4 на суму 14 047 888,48 грн.,
Від 13.09.2023 №5 на суму 8 888 189,74 грн.,
Від 13.09.2023 №6 на суму 14 950 021,53 грн.
Крім того, надано передавальний акт кредиторської заборгованості від 13.09.2023 №7 на суму кредиторської заборгованості 148 049 076,19 грн.
Окрім того до перевірки було надано:
- листування з ТОВ «ВК «МІТ ГРУП» щодо надання пропуску вантажних транспортних засобів на територію ТОВ «АЛАН» для вивезення товарів згідно вказаних передавальних актів №3 від 13.09.2023;
- тимчасові перепустки, видані 13.09.2023, для здійснення заїзду на територію ТОВ «АЛАН», строком дії з 13.09.2023 року по 31.10.2023;
- пам`ятки для відвідувачів, та журнали реєстрації в`їзду та виїзду автотранспорту на територію ТОВ «АЛАН» за вересень та жовтень 2023 року, де зокрема зазначений перелік транспортних засобів та їх державних номерів, і дані водіїв, які здійснювали перевезення переданих активів зі складів ТОВ «АЛАН» до складів ТОВ «ВК «МІТ ГРУП».
Всі ці документи були оформлені в ході проведення господарської діяльності, й процедур виділу, та фактично і безпосередньо підтверджують рух ТМЦ, а також факт передачі активів по розподільчому балансу.
Крім того, до перевірки ТОВ «Алан» була надана і додаткова угода від 12.10.2023 про розірвання Договору оренди нерухомого майна №13/09-2023О від 13 вересня 2023 року, згідно з умовами якої сторони дійшли згоди розірвати Договір оренди нерухомого майна №13/09-2023О від 13 вересня 2023 року з 12.10.2023 року (п.1 Додаткової угоди). Додаткова угода підписана Директором ТОВ «Алан» Крихта В.М. та Директором ТОВ «ВК «МІТ ГРУП» Панасейко С.М.
Таким чином, ТОВ «Алан» надано ТОВ «ВК «МІТ ГРУП» послуги оренди:
- у вересні 2023р. - акт надання послуг від 30.09.2023р. №509 на суму 9239,94 грн, в т.ч. ПДВ,
- у жовтні 2023р. - акт надання послуг від 12.10.2023р. №526 на суму 6480,06 грн, в т.ч. ПДВ.
Оплата за надані послуги проведена згідно платіжних доручень за вересень п/д від 09.10.2023 №2, за жовтень п/д від 10.10.2023 №3.
Разом з тим, чинним законодавством не передбачено будь-які типові документи для оформлення операцій при передачі основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей під час виділу. Документом, який підтверджує факт передачі матеріальних активів, є акт прийому-передачі, який повинен відповідати вимогам первинного документу (ч. 1 ст. 9 Закону від 16.07.1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні»).
Суд зауважує, що перевірка відповідачем проводилась саме ТОВ «АЛАН» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 по 31.12.2023, водночас висновки акту перевірки зводяться до надання оцінки господарській діяльності ТОВ «Виробнича компанія «МІТ ГРУП» на предмет дотримання ним податкового законодавства.
Висновки контролюючого органу в акті перевірки від 15.07.2024 № 685/32-00-07-02-14/24447183 зводяться виключно щодо незадовільної господарської діяльності ТОВ «ВК «МІТ ГРУП», яке з вересня 2023 року є окремою юридичною особо із власними правами та обов`язками за прийнятими зобов`язаннями.
З приводу висновків контролюючого органу про порушення позивачем п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI (в редакції чинній на момент порушення, із змінами та доповненнями), п.12 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (зі змінами та доповненнями), ТОВ «АЛАН» не складено та відповідно не зареєстровано протягом граничного строку податкову накладну на ПДВ 51 219 630 гривень, суд зазначає наступне.
Згідно з п.п. а), б) п. 185.1 ст. 185 розділу V ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Постачанням товарів визнається будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (підпункт 14.1.191. пункту 14.1 статті 14 розділу 1 ПКУ).
Підпунктом 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 розділу І ПК України визначено, що продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.
Суд повторно зазначає, що відповідно до підпункту 196.1.7 статті 196 розділу V ПК України операції з реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення та перетворення) юридичних осіб не є об`єктом оподаткування ПДВ.
Підпунктом "а" пункту 198.5 статті 198 розділу V ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 розділу V ПК України, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ПН) в терміни, встановлені ПК України для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 розділу V ПК України (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 5 розділу V ПК України) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України.
Пунктом 199.1 статті 199 розділу V ПК України визначено, що у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 розділу V ПК України, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в ЄРПН на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.
Разом з тим, правила статті 199 розділу V ПК України не застосовуються, зокрема, у разі проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 розділу V ПК України (пункт 199.6 статті 199 розділу V ПК України).
Таким чином, платник ПДВ, який реорганізується, зокрема шляхом виділу, при передачі частини майна за розподільчим балансом до іншої юридичної особи не здійснює нарахування податкових зобов`язань виходячи з вартості товарів/послуг, необоротних активів, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, які не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такого платника податку.
Отже, платник ПДВ, що реорганізується шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділу відповідно до закону, не здійснює ні нарахування податкових зобов`язань на товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту і які не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такого платника податку, ні зменшення податкового кредиту по операціях з їх придбання.
Вказаний висновок, в свою чергу, також здійснений Державною податковою службою України у індивідуальній податковій консультації від 04.11.2020 №4547/ІПК/99-00-07-08-01-06.
На підставі викладеного суд робить висновок, що відповідачем неправомірно донараховано позивачеві податкове зобов`язання з ПДВ в сумі 51 219 630 гривень.
Щодо викладеного суд вказує наступне.
01.07.2019 ТОВ «АЛАН» укладено з ФОП ОСОБА_3 договір про надання послуг № 3/07-19, за яким остання надала ТОВ «АЛАН» послуги консультування з питань комерційної діяльності та розміщення інформації на веб-вузлах на суму 7 000 000 грн., що підтверджується актом про надання послуг від 27.12.2019 № 8 та звітом про надані послуги від 27.12.2019, на підставі чого ТОВ «АЛАН» включило вартість таких послуг у склад своїх витрат за 2019 рік, а у період з травня 2020 року до січня 2021 року ТОВ «АЛАН» оплатило такі послуги.
Також 01.07.2019 ТОВ «АЛАН» укладено з ФОП ОСОБА_4 договір про надання послуг № 01/07, за яким останній надав ТОВ «АЛАН» послуги консультування з правових питань на суму 3 000 000 грн., що підтверджується актом приймання-передачі фактично виконаних робіт (послуг) від 27.12.2019 № 15 та звітом про надання послуг від 27.12.2019, на підставі чого ТОВ «АЛАН» включило вартість таких послуг у склад своїх витрат за 2019 рік, а у 2020 році ТОВ «АЛАН» оплатило такі послуги.
Водночас під час проведення перевірки такі первинні документи визнано недостатніми для підтвердження здійснення зазначеної господарської операції.
Разом з тим, згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію, а господарською операцією дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона - повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Так, відповідно до копії договору про надання послуг №3/07-19 від 01.07.2019 укладеного між ТОВ «АЛАН» (Замовник) та ФОП ОСОБА_3 (Виконавець), виконавець зобов`язується надати послуги з консультування з питань комерційної діяльності, а також, виконати оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язану з ним діяльність (далі за текстом «Послуги»), а Замовник зобов`язується сплатити вартість їх виконання в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.
За умовами договору про надання послуг №3/07-19 від 01.07.2019:
«2. ВАРТІСТЬ ДОГОВОРУ ТА ПОРЯДОК РОЗРАХУНКІВ
2.1 Вартість виконання послуг встановлюється в гривні та складає 7 000 000,00 (сім мільйонів гривень) 00 коп.
2.2. Оплата здійснюється Замовником на протязі 2020 року з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних послуг, який повинен бути підписаний сторонами до 31.12.2019.
2.3 Суму за надані послуги у розмірі 7 000 000,00 (сім мільйонів гривень) 00 коп. Замовник сплачує Виконавцю в термін до 31.12.2020 шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця або в іншій формі, що не суперечить чинному законодавству України».
Згідно даних копії акту про надання послуг №8 від 27.12.2019 ФОП ОСОБА_3 були надані ТОВ «АЛАН» послуги з «Консультування з питань комерційної діяльності (КВЕД 70.22); розміщення інформації на веб-вузлах (КВЕД 63.11)» за договором про надання послуг №3/07-19 від 01.07.2019 всього на суму 7 000 000,00 грн.
Акт про надання послуг №8 від 27.12.2019 містить обов`язкові реквізити, передбачені нормами ст. 9 Закону №996, зокрема: назву підприємства, від імені якого складено документи, зміст та обсяги господарських операцій, одиницю виміру господарських операцій; особисті підписи осіб, які брали участь у господарських операціях, відповідно такі документи є підтвердженням здійснення господарських операцій.
Згідно даних копії Витягу з реєстру платників податків ФОП ОСОБА_3 має зокрема наступний перелік видів господарської діяльності за КВЕД: 70.22 «Консультування з питань комерційної діяльності»; 63.11. «Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність».
Оплату вартості отриманих послуг ТОВ «АЛАН» здійснено з рахунку НОМЕР_3 в АТ «ОТП БАНК» на банківський рахунок ФОП ОСОБА_3 в загальній сумі 7 000 000,00 грн.
Згідно Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №291 від 30.11.1999, на рахунку 93 "Витрати на збут" ведеться облік витрат, пов`язаних із збутом (реалізацією, продажем) продукції, товарів, робіт і послуг. За дебетом рахунку відображається сума визнаних витрат на збут, за кредитом - списання на рахунок 79 "Фінансові результати". До витрат на збут, зокрема, належать витрати пакувальних матеріалів, транспортування продукції, товарів за умовами договору, витрати на маркетинг та рекламу, витрати на оплату праці й комісійні продавцям, торговим агентам, працівникам відділу збуту, амортизація, ремонт та утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, що використовуються для забезпечення збуту продукції, товарів, робіт і послуг.
Виходячи з даних картки рахунку 6851 ТОВ «АЛАН» за грудень 2019 року січень 2021 року по взаєморозрахункам з ФОП ОСОБА_3 , у бухгалтерському обліку підприємства господарські операції за договором про надання послуг №3/07-19 від 01.07.2019 відображені наступним чином:
- визнані витрати на збут від вартості отриманих послуг за дебетом рахунку 93 в кредит рахунку 6851 на суму 7 000 000,00 грн.;
- здійснення оплати за послуги за дебетом рахунку 6851 в кредит рахунку 3121 на загальну суму 7 000 000,00 грн.
- дебіторська/кредиторська заборгованість відсутня.
Тобто фінансово-господарські операції за договором про надання послуг №3/07-19 від 01.07.2019 всього на суму 7 000 000,00 грн. відображені у бухгалтерському обліку ТОВ «АЛАН» у повному обсязі.
За результатом наданих ФОП ОСОБА_3 послуг замовнику ТОВ «АЛАН», ФОП ОСОБА_3 було складено Звіт про надані послуги з консультування з питань комерційної діяльності від 27.12.2019, який підписано у двосторонньому порядку між ТОВ «АЛАН» та ФОП ОСОБА_3 .
Відповідно до даних Звіту про надані послуги з консультування з питань комерційної діяльності від 27.12.2019, звіт складено про наступне:
1. Відповідно до умов договору від 01 липня 2019 року № 3/07-19 (далі -Договір), ФОП ОСОБА_3 надала за період з 01.06.2019 по 27.12.2019 наступні послуги:
1.1. Проаналізовано систему управління на підприємстві. Запропоновано удосконалити систему управління підприємством на основі процесного підходу, який передбачає перехід від вертикальної побудови організаційної структури до горизонтальної. Підприємство представлено як сукупність процесів, орієнтованих на задоволення потреб споживачів ковбасних виробів та м`ясної продукції.
Запропоновано використовувати процеси в якості об`єктів управління. Розроблено пропозиції щодо зміни вертикального управління на горизонтальне. Надано пропозиції щодо зміни організаційної, інформаційної структур, структур процесів.
На основі застосування економіко-математичних методів запропоновано зниження витрат і підвищення рентабельності виробництва м`ясної продукції та ковбасних виробів за рахунок оптимізації послідовності виконуваних функцій і процесів, скорочення їх тривалості, синхронізації і координації одночасно виконуваних взаємопов`язаних процесів, оптимізації використання ресурсів у різних процесах, мінімізації операційних ризиків, проведення аналізу процесів, а також пропонованих рішень по перебудові процесів з метою їх вдосконалення.
Розроблено методичні засади опису бізнес-процесів в компанії.
Результатом впровадження нової системи управління стане підвищення рівня управління та ефективності роботи підприємства.
В результаті роботи частина персоналу, що працювала з консультантом, отримала нові знання. На підприємстві став відомим досвід роботи аналогічних підприємств галузі.
1.2. Корпоративне стратегічне та операційне планування.
Сумісно з фахівцями Замовника розроблено перспективну ідею розвитку підприємства - визначено місію, цінності. Запропоновано чіткі стратегічні цілі та пріоритети. Визначено джерела зростання маржинальності та капіталізації.
Запропоновано стратегію виграшу на цільовому ринку ковбасних виробів та м`ясної продукції, альтернативи та сценарії з урахуванням ресурсів та ризиків.
Для Замовника побудована бізнес-модель створення цінностей та монетизацїї.
Проведено консультування по синхронізації роботи команди.
Запропоновано систему моніторингу реалізації стратегії підприємства. Компонентами системи визначено:
1. Створення системного потенціалу для досягнення цілей підприємства. Цей потенціал складається: з фінансових, сировинних і людських ресурсів, що входять до підприємства; виробленої ковбасно-м`ясної продукції, яку вимагає ринок; з сформованого позитивного іміджу підприємства.
2.Забезпечення чутливості підприємства до змін зовнішнього середовища та його відповідну адаптацію до цих змін.
Виділено наступні етапи:
2) діагностика (сильних і слабких сторін підприємства);
3) формування цілей підприємства;
5) розробка системи планів, проектів і програм розвитку підприємства;
6) стратегічний контроль.
Спільно з керівництвом підприємства та керівниками структурних підрозділів визначено стратегічне бачення. Конкретизовано місію та стратегічні цілі підприємства.
Було проведено стратегічний аналіз підприємства. Визначено критично важливі ключові поняття зовнішнього і внутрішнього середовищ, які можуть вплинути на здатність підприємства досягати своїх цілей як у коротко так і довготерміновій перспективі. При цьому була здійснена ідентифікація і оцінка стратегічного потенціалу; оцінка привабливості ринку ковбасно-м`ясної продукції; з`ясовано стратегічні позиції підприємства. Визначено чинники макро-, мікро- і внутрішнього середовища, що впливають на підприємство і будуть впливати на нього в стратегічному періоді; отримано про ці чинники максимальну інформацію; оцінено інформацію про кожний чинник впливу середовища на підприємство і запрогнозовано величину можливого впливу; визначено можливості і загрози зовнішнього середовища та сильних І слабких сторін - внутрішнього; визначено альтернативні стратегії.
Було проведено аналіз можливостей і загроз, що можуть виникнути в зовнішньому середовищі по відношенню до підприємства, і сильних та слабких сторін, якими володіє підприємство.
Була проведена оцінка стану і перспектив розвитку найважливіших, з погляду підприємства, суб`єктів і чинників навколишнього середовища: галузі, ринків, постачальників і сукупності глобальних чинників зовнішнього середовища, на які Замовник не може безпосередньо впливати.
Провівши аналіз зовнішнього середовища і отримавши дані про чинники, які представляють небезпеку або відкривають нові можливості, було оцінено: чи володіє Замовник внутрішніми силами, щоб скористатися можливостями, і які внутрішні слабкості можуть ускладнити майбутні проблеми, пов`язані із зовнішніми небезпеками.
Було здійснено ІТ-аналіз, який дозволив визначити сильні і слабкі сторони Замовника, а також можливості і загрози, що витікають з його найближчого оточення.
Було запропоновано методику проведення SWОТ-аналізу для підприємства в майбутньому.
Було здійснено аналіз привабливості галузі і конкуренції в ній. Для цього було проведено:
- відбір і розрахунок основних економічних показників, які найбільш повно характеризують м`ясну галузь;
- визначення конкурентних сил, що діють у м`ясній галузі і їх впливу на ситуацію, проведення конкурентного аналізу;
- виявлення чинників, рушійних сил, які викликають зміни в структурі конкурентних сил у м`ясній галузі;
- визначення підприємств, які мають найсильніші і найслабкіші конкурентні позиції у м`ясній галузі;
- прогнозування найбільш імовірних кроків стратегічних конкурентів (виробників ковбасно-м`ясної продукції);
- визначення ключових факторів успіху підприємства у конкурентній боротьбі;
- прийняття остаточного рішення щодо прибутковості і привабливості м`ясної галузі.
Було запропоновано варіант формування ефективного господарського портфелю.
Від його складу залежать результати роботи Замовника як у короткостроковому, так і в довгостроковому періоді;
Для формування господарського портфелю запропоновано розв`язати наступні завдання:
стратегічна сегментація, тобто виділення стратегічної зони господарювання, та стратегічної одиниці м`ясного та ковбасного напрямів бізнесу; визначення поточних ринкових позицій стратегічної одиниці м`ясного та ковбасного напрямів бізнесу; стратегічного розвитку стратегічної одиниці м`ясного та ковбасного напрямів бізнесу; зниження стратегічної вразливості портфелю; оптимізація господарського портфелю; досягнення рівноваги між довго- та короткостроковими перспективами розвитку; оптимальний розподіл ресурсів між стратегічними одиницями м`ясного та ковбасного напрямів бізнесу.
Зважаючи на різноплановий характер діяльності Замовника, було визначено для нього відповідний стратегічний набір. Його формування здійснювалося в наступній послідовності:
- за м`ясним та ковбасним напрямами Замовника розроблена окрема бізнес-стратегія;
- сукупність усіх бізнес-стратегій складає основний стратегічний бізнес-блок, так звану провідну підсистему стратегії Замовника;
- за кожною групою готової продукції (копчені ковбаси, сирокопчені ковбаси, варені ковбаси, делікатеси, шинка, сосиски та сардельки, консерви, м`ясо) розробляється своя стратегія (функціональна);
- сукупність стратегій функціональних видів діяльності складає допоміжний стратегічний блок, так звану підсистему корпоративної стратегії;
- на основі провідної та забезпечувальної підсистем виробляється своя стратегія, яка є їх системним з`єднанням і являє загальну корпоративну стратегію підприємства.
Розроблено методичні рекомендації щодо побудови стратегічного плану Замовника. Основними етапами складання стратегічного плану визначено:
1 Стратегічний аналіз:
- аналіз зовнішнього ділового навколишнього середовища;
- аналіз ресурсного потенціалу Замовника (внутрішніх можливостей).
2. Визначення політики Замовника.
3. Формулювання базової стратегії та вибір альтернатив.
4. Формулювання функціональних стратегій.
- організаційних змін,
5. Формування продуктової стратегії (бізнес-проекти).
Визначено границю між процесом стратегічного планування і безпосередньо реалізацією плану.
В результаті проведеного консультування, визначено структуру «Стратегічного плану підприємства». Узгоджені наступні розділи:
1 Мета і завдання підприємства.
2. Поточні операції і довгострокові завдання.
3. Стратегія підприємства (базова стратегія, основні стратегічні
4. Функціональні стратегії.
5 .Найбільш значимі проекти (програми).
6.Зовнішньоекономічна діяльність.
7. Капіталовкладення і ресурсний розподіл.
8. Планування несподіванок (формування резервних стратегій, систем "швидкого реагування").
З метою сприяння зближенню фактичних і необхідних результатів робіт, що виконуються, тобто забезпечення виконання завдань для Замовника було запропоновано систему стратегічного контролю. Дана система буде направлена на здійснення спостереження та оцінку проходження процесу стратегічного управління, який забезпечить досягнення поставлених цілей та виконання обраних стратегій через встановлення стійкого зворотного зв`язку.
Запропоновано контролювати хід виконання заходів стратегічного плану: строки, витрати, якість. Основними предметами контролю визначено зміст стратегій, стан потенціалу Замовника, цілі та місія. Контрольні операції носять аналітичний та оціночний характер.
На основі контрольних оцінок запропоновано приймати координаційні рішення, тобто управлінські рішення за планами, організацією й стимулюванням учасників стратегічного проекту.
Прийнято сумісне рішення з фахівцями Замовника основними завданнями стратегічного контролю вважати:
- встановлення контрольних точок оцінки виконання стратега и визначення для них рівня витрат;
- відведення пріоритету оцінці окупності витрат, а не виконання бюджету при контролі фінансування стратегічних заходів;
- проведення оцінки окупності витрат у кожній контрольній точці протягом прогнозованого життєвого циклу продукції.
1.3. З питань визначення напрямів розвитку бізнесу.
В рамках реалізації запропонованих заходів стратегічного менеджменту було розроблено пропозиції щодо розширення асортименту м`ясних та ковбасних виробів, напрямів їх реалізації.
1.4. 3 питань зниження собівартості та інші фінансові питання.
Проведено консультування фахівців щодо заходів зниження собівартості м`ясних та ковбасних виробів Замовника за рахунок побудови оптимізаційних моделей для процесів придбання сировини та матеріалів, виробництва продукції та її реалізації.
Побудовано на основі системного моделювання оптимальний план перевезень продукції. Оціночною функцією стали сумарні витрати на транспортування всієї продукції, а обмеженнями - обсяги виробництва м`ясної та ковбасної продукції та обсяги замовлення в різних точках постачання.
1.5. З питань маркетингових цілей та політики.
В результаті проведеного аналізу та обговорення проблем маркетингу запропоновано до впровадження маркетингову систему, яка дозволить максимально точно працівникам відділу планувати свою маркетингову діяльність, правильно організовувати роботу відділу маркетингу та контролювати ці процеси.
Враховуючи сучасну ситуацію на ринку ковбасних та м`ясних виробів рекомендовано для активізації власної маркетингової діяльності здійснювати заходи щодо вдосконалення основних інструментів маркетингу: товарної, асортиментної та цінової політики.
Основним аспектом удосконалення товарної політики визначено застосування системи управління асортиментом ковбасно-м`ясної продукції. Дана система ввійде як органічна частина в комплексну систему управління комерційною діяльністю підприємства. В свою чергу вона включає три функціональні підсистеми: організацію планування (прогнозування) і виконання, контроль і координацію.
Для реалізації маркетингових дій в сфері підвищення якості товарів на підприємстві необхідне:
- підвищення кваліфікації працівників, рівня їхніх професійних знань в сфері асортименту ковбасно-м`ясної продукції відповідної номенклатури;
- організація пробних продажів;
- планування (прогнозування).
Для забезпечення реалізації підсистеми планування системи управління асортиментом у комплексній системі управління підприємством на основі маркетингу,
- формування поточної і перспективної політики підприємства в сфері
асортименту м`ясної та ковбасної продукції;
- формування обґрунтованих заявок на продукцію;
- формування торгового асортименту з забезпеченням пріоритету споживача;
- вишукування додаткових ресурсів.
Третьою підсистемою системи управління асортиментом запропоновано вважати контроль і координацію.
1.6. З питань кадрової політики.
Проведено аналіз кадрової забезпеченості та ефективності використання трудових ресурсів підприємства.
Запропоновано основні оперативні та тактичні задачі кадрової політики на 2019-2020 роки:
- підвищити освітній рівень працівників, особливо тих, хто мають середньої професійної освіти;
- знизити частку співробітників серед працівників з віком більше 50 років, забезпечити сучасну та якісну підготовку кадрового резерву, як по робітничим спеціальностям, так і АУЛ;
- розробити систему якісної адаптації молодих співробітників, прийнятих на роботу після закінчення навчальних закладів;
- здійснити заходи щодо використання інтенсивних резервів підвищення середньорічного, середньоденного та середньодобового виробітку, а також екстенсивних резервів ефективності використання трудових ресурсів.
На основі проведеного аналізу, виявлених резервів та поставлених задач розроблена система напрямів удосконалення кадрової політики Замовника, яка дозволить:
- створити необхідний мотиваційний потенціал для залучення та закріплення на підприємстві висококваліфікованих спеціалістів;
- забезпечити швидку та результативну адаптацію нових співробітників на підприємстві;
- створити умови подальшого ефективного розвитку професійних і особистих даних персоналу, що забезпечить підвищення ефективності процесу праці, підвищення рівня теоретичної підготовки та практичних навичок співробітників різних рівнів;
- створити потенціал використання нових технологій, впровадження технологічних удосконалень, модернізації технологічних процесів на підприємстві, що в перспективі забезпечить більш повну реалізацію факторів інтенсивності використання трудових ресурсів.
На основі аналітичних даних Замовника запропоновано методи оцінки ефективності персоналу.
1.7. З питань планування виробництва та контролю.
На основі проведеного аналізу системи планів Замовника, враховуючи досвід успішно діючих компаній, спільно з співробітниками фінансового відділу розроблено чітку систему операційних та фінансових планів, основаних на бюджетуванні.
Запропоновано з метою організації бюджетного планування діяльності окремих структурних підрозділів та підприємства в цілому запровадити наскрізну систему бюджетів. Ця система дозволить встановити жорсткий бюджетний контроль за надходженням і витрачанням коштів, створити реальні умови для вироблення ефективної фінансово-господарської діяльності Замовника.
Базовою ланкою системи бюджетування визначено часткові бюджети, які включають окремі частини грошових доходів і витрат підприємства.
Запропонована система операційних бюджетів включає: план реалізації м`ясної та ковбасної продукції; бюджет виробництва м`ясної та ковбасної продукції; бюджет товарно-матеріальних запасів; бюджет фонду оплати праці та нарахувань на неї; бюджет матеріальних витрат; бюджет споживання електричної енергії, води, газу; бюджет інших витрат; бюджет погашення кредитів (прив`язаний до графіків виконання зобов`язань); податковий бюджет.
Група основних (фінансових) бюджетів містить: план інвестицій; план фінансових результатів (прибутків і збитків); планування ліквідності (оперативний фінансовий бюджет); плановий баланс; план звіту про рух грошових коштів.
Розроблено для Замовника систему центрів фінансової відповідальності (комплекс взаємодіючих структурних підрозділів). Визначено чотири типи центрів фінансової відповідальності: витрат, доходів, прибутку, інвестицій.
Комплекс взаємодії центрів фінансової відповідальності базується на запропонованій стратегії підприємства.
Розроблений комплекс заходів щодо контролю за виконанням бюджетів.
1.8. Було здійснено проектування методики бухгалтерського обліку (фінансового, податкового та управлінського), процедур контролю за виконанням кошторису.
Запропоновано рекомендації з формування собівартості виробництва м`ясних та ковбасних виробів.
Проведено аналіз статей балансу та облікових операцій Замовника за 2018-2019 роки: визнання і подальший облік активів і зобов`язань, типи і види операцій, особливості їх обліку, відповідності застосовуваних підходів до обліку згідно вимог МСФЗ.
Виявлено області коригувань згідно МСФЗ, застосовності винятків згідно з МСФЗ 1 «Перше застосування Міжнародних стандартів фінансової звітності». Обговорено положення Облікової політики підприємства за МСФЗ.
Надавалися консультативні послуги з застосування положень МСФЗ 9 «Фінансові інструменти». Розглядалися питання підходу до дисконтування, визначення резерву на очікувані кредитні збитки. При цьому вивчалися положення основних договорів, аналізувалися суми заборгованостей, що значилися станом на 1.01.2019 р. Визначалася необхідність дисконтування.
Розроблено типовий шаблон розрахунку дисконтування сум заборгованостей, визначення амортизаційної вартості сум заборгованостей станом на 01.01.2019 р., 31.12.2019 р.
Проводилися розрахунки суми резерву очікуваних кредитних збитків на 01.01.2019р., 31.12.2019р.
Здійснювалася оцінка впливу коригувань на податковий облік.
Надавалися консультативні послуги з застосування положень МСФЗ 16 «Оренда». Вивчалися договори оренди по відношенню до Компанії-орендатора, визначалися обсяги орендних операцій, що потребували застосування положень Стандарту. Розроблено типовий шаблон розрахунку активів та зобов`язань за договорами оренди. Здійснено розрахунок оцінки права використання за окремими договорами оренди та розрахунок оцінки орендного зобов`язання за окремими Договорами оренди.
Надавалися консультативні послуги з застосування положень МСФЗ 15 «Дохід від договорів з клієнтами». Вивчалися основи договорів з клієнтами на предмет визначення операцій, що потребують застосування положень Стандарту. Визначено дати визнання доходу за основними операціями з клієнтами. Визначено ціну операції, підходи до її розподілення згідно кожного зобов`язання до виконання (за типовими договорами). Визначено змінну складову: право на повернення, знижки за об`єм. Розроблено Програму лояльності клієнтів, бонуси та ін. (за типовими договорами). Розраховано активи та зобов`язання за договорами (типовими).
Крім зазначеного здійснено аналіз об`єктів необоротних активів на предмет проведення переоцінки, рекласифікації, перегрупування, в т.ч, за об`єктами МНМА. Протестоване оборотні активи на предмет знецінення. Перевірено підходи до розрахунку резервів та забезпечень. Перевірено розрахунки сум відстрочених податків на 01.01.2019 р., 31.12.2019 р. Розроблено пропозиції по рекласифікації окремих господарських операцій.
Проведено консультації з питань розробки Положень облікової політики за МСФЗ.
1.9. Були надані послуги з розміщення Інформації про Замовника та його продукцію на веб- вузлах, а саме: здійснено повне оброблення даних, отриманих від Замовника, здійснено їх введення і розміщення на веб-вузлах».
Крім того, суд зазначає, що відповідно до копії договору про надання правових послуг №01/07 від 01.07.2017 укладеного між ТОВ «АЛАН» (Замовник) та ФОП ОСОБА_4 (Виконавець), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується надати Замовнику визначені цим Договором правові послуги щодо:
- правових консультацій з питань взаємодії з органами влади, правоохоронними органами та іншими організаціями різних форм власності;
- представництва та захисту інтересів Замовника в будь-яких органах державної влади, в тому числі в органах фіскальної служби України, органах прокуратури, поліції, органах досудового слідства, у тому числі під час перевірок, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних та господарських судах загальної юрисдикції України з питань господарської діяльності Замовника;
- підготовки відповідей на офіційні запити органів влади, правоохоронних органів та інших організацій різних форм власності, (надалі іменується "послуги"), а Замовник зобов`язується оплатити такі послуги. На підтвердження факту надання Виконавцем Замовнику послуг відповідно до умов цього Договору Виконавцем не пізніше 27 грудня 2019р. складається акт та передається уповноваженій особі Замовника.
За умовами договору про надання правових послуг №01/07 від 01.07.2017:
2. ПОРЯДОК І СТРОКИ НАДАННЯ ПОСЛУГ ВИКОНАВЦЕМ
2.1. Послуги надаються Виконавцем Замовнику шляхом:
- усного та письмового консультування;
- складання проектів листів, процесуальних документів, скарг, претензій та позов;
- надання послуг щодо захисту інтересів Замовника в органах судової влади
Замовника в загальних та господарських судах України) - у разі необхідності;
2.2. Строк надання послуг починається з моменту укладення цього Договору після повного виконання сторонами своїх обов`язків.
3. ОБОВ ЯЗКИ ЗАМОВНИКА ТА ВИКОНАВЦЯ
3.1. Замовник зобов`язується надавати Виконавцеві за його вказівкою інформацію в строк не пізніше 5(п`яти) календарних днів з моменту отримання відповідно.
3.2.3амовник зобов`язаний видати Виконавцеві довіреність для представництва його Інтересів за необхідності.
3.3. Замовник зобов`язується своєчасно вносити плату за послуги.
3.4. Виконавець зобов`язується надавати послуги якісно, маючи достатній рівень досвіду.
3.5. Виконавець має право залучати для надання послуг третіх осіб, при цьому Виконавець несе повну відповідальність перед Замовником за якість та конфіденційність надання послуг.
4. ПЛАТА ЗА НАДАННЯ ПОСЛУГ
4.1. Вартість послуг за даним Договором складає 3 000 000,00 грн. (три мільйона гривень).
4.2. Замовник здійснює оплату за надані послуги впродовж 2020 року в безготівковій формі на рахунок Виконавця.
Водночас, згідно даних копії акту приймання-передачі наданих послуг №15 від 27.12.2019 ФОП ОСОБА_4 були надані ТОВ «АЛАН» послуги з консультації з правових питань (діяльність у сфері права КВЕД 69.10.) за договором про надання правових послуг №01/07 від 01.07.2017 всього на суму 3 000 000,00 грн.
Акт приймання-передачі наданих послуг №15 від 27.12.2019 містить обов`язкові реквізити, передбачені нормами ст. 9 Закону №996, зокрема: назву підприємства, від імені якого складено документи, зміст та обсяги господарських операцій, одиницю виміру господарських операцій; особисті підписи осіб, які брали участь у господарських операціях, відповідно такі документи є підтвердженням здійснення господарських операцій.
Згідно даних копії Витягу з реєстру платників податків ФОП ОСОБА_4 має зокрема наступні перелік видів господарської діяльності за КВЕД: 69.10 «Діяльність у сфері права».
Оплату вартості отриманих послуг ТОВ «АЛАН» здійснено з рахунку НОМЕР_3 в АТ «ОТП БАНК» на банківський рахунок ФОП ОСОБА_4 в загальній сумі 3 000 000,00 грн.
Відповідно до даних картки рахунку 6851 ТОВ «АЛАН» за грудень 2019 року січень 2021 року по взаєморозрахункам з ФОП ОСОБА_4 , у бухгалтерському обліку підприємства господарські операції за договором про надання правових послуг №01/07 від 01.07.2017 відображені наступним чином:
- визнані витрати на збут від вартості отриманих послуг за дебетом рахунку 93 в кредит рахунку 6851 на суму 3 000 000,00 грн.;
- здійснення оплати за послуги за дебетом рахунку 6851 в кредит рахунку 3121 на загальну суму 3 000 000,00 грн.
- дебіторська/кредиторська заборгованість відсутня.
Тобто, фінансово-господарські операції за договором про надання правових послуг №01/07 від 01.07.2017 всього на суму 3 000 000,00 грн. відображені у бухгалтерському обліку ТОВ «АЛАН» у повному обсязі.
За результатом наданих ФОП ОСОБА_4 послуг замовнику ТОВ «АЛАН», ФОП ОСОБА_4 було складено Звіт про надання правових послуг від 27.12.2019, який підписано у двосторонньому порядку ТОВ «АЛАН» та ФОП ОСОБА_4 .
Відповідно до даних Звіту про надання правових послуг від 27.12.2019, звіт складено про наступне:
«1.B рамках Договору надання правових послуг №01/07 від «01 липня 2019 р.» (далі-по тексту - Договір, укладеному між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «АЛАН» були надані наступні правові послуги:
1.1.Перевірено документи щодо надання виключної ліцензії на використання знаку для товарів та послуг компаніям. Проводився аналіз документів.
1.2.Здійснено юридичні експертизи листів, цивільно-правових договорів та угод, укладених Замовником з покупцями продукції: ТОВ «Сільпо Фуд»; ТОВ «Експансія»; ТОВ «Новус Україна»; ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна»; ТОВ «Омега»; ТОВ «АШАН Україна гіпермаркет»; ТОВ «Фудком»; ПП «Таврія Плюс»; ТОВ «Таврія-В».
1.3.Здійснювався супровід виконавчого провадження трудових спорів між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ТОВ «Алан». № справи 199/5518/18 (Апеляційний суд Дніпропетровської області).
1.4.Здійснювався супровід виконавчого провадження справи про банкрутство ТОВ «Український Рітейл» № справи 908/1039/19 (Господарський суд Запорізької області).
1.5. Надавалися консультації щодо стягування заборгованості з покупців ТОВ «Алан».
1.6. Супроводжувалися спори з працівниками підприємства.
1.7. Супроводжувалися господарські спори по врегулюванню договірних зобов`язань, невиконанню контрактних зобов`язань дебіторами.
1.8. Підготовлено проекти та здійснені юридичні експертизи внутрішньої документації Замовника.
1.9. Проводилося консультування по юридичним питанням відносно господарської діяльності Замовника: керівництва підприємства; посадових осіб підприємства; працівників підприємства.
1.10.Здійснювалася підготовка укладання цивільно-правових договорів з новими покупцями м`ясної та ковбасної продукції Замовника.
1.11.Здійснено моніторинг діючого законодавства України в частині, що стосується господарської діяльності Замовника. Підготовлено по завданню Замовника довідкові матеріали з питань діючого законодавства України.
1.12. Проводилося консультування щодо внесення змін до установчих документів Замовника з питань збільшення статутного фонду, реєстрації права власності спадкоємця.
1.13. Підготовлено сумісно з спеціалістами Замовника пропозиції про зміну окремих наказів та інших актів підприємства.
1.14. Проведено аналіз укладених договорів на поставку м`ясної та ковбасної продукції Замовника з контрагенгами-нерезидентами з Грузії, Молдови, Азербайджану, Йорданії та здійснено перевірку контрагентів-нерезидентів на предмет їх фінансового стану та благонадійності.
В межах цього виду діяльності перевірялися фінансовий стан контрагентів-нерезидентів, наявність у них заборгованості зі сплати податків.
Також здійснювалася експертиза наявності у контрагентів-нерезидентів документів про поставку на облік в податкових органах, перевірялося підтвердження факту реєстрації як платника податків на території країни, де вони зареєстровані. При цьому здійснювався запит їх статутних документів, доручення осіб, уповноважених підписувати контракти, перевірялася їх достовірність. Контрагенти перевірялися за напрямами: організаційно-правова форма особи, яка буде виступати стороною контракту; сфера її діяльності, наявність ліцензій (відповідно до законодавства країни реєстрації); обсяг відповідальності акціонерів юридичної особи; повноваження керівника підприємства.
Перевірявся рівень деталізації умов та термінів постачання.
Ретельно перевірялась узгодженість перекладів змісту контрактів на поставку продукції, особливо в частині трактовки суттєвих умов та термінів, а також їх ідентичне розуміння обома сторонами. Перевірявся в контрактах опис пріоритетів одного із перекладів у випадку виявлення розбіжностей.
Зверталася увага на пункт про визначення юрисдикції, законодавство якої застосовується в урегулюванні відносин між сторонами; вивчалося питання детального опису, право якої країни повинне застосовуватися в тій чи іншій спірній ситуації або при виявленні колізій між законодавствами країн.
Особлива увага була приділена визначенню моменту переходу права власності на товар та переходу ризиків втрати або псування товарів. Вивчалась правильність застосування умов Інкотермс, враховуючи особливості законодавства країн. Враховувалося, що в законодавстві окремих країн переходу права власності приділяється особлива увага, застосовуються різні підходи. Тому акцентувалася увага, що момент переходу права власності на товар слід прописувати окремо. Це допомагає не лише уникнути непорозуміння між сторонами, але і уникнути проблем з моментом отримання прибутку, а значить і з визначенням моменту виникнення податкових зобов`язань.
Аналізувалися визначення ризиків нездоланної сили. Враховувалося, що це питання регулюється законодавством не всіх країн. Не завжди в законодавстві міститься повний перелік всіх обставин, які можуть вважатися форс-мажором в тій чи іншій діяльності або взаємовідносинах між сторонами.
Розглядалися умови повернення продукції Замовника, постачання замість неякісного нового товару, вивчалися можливі збитки, штрафні санкції. Аналізували питання відповідальності перевізника.
Вивчалися ризики відмовлення контрагента-нерезидента від приймання продукції Замовника, коли продукція вже відправлена або надійшла до місця призначення.
Досліджувалися ризики для Замовника в частині відсутності документів для обґрунтування нульової ставки по ТТДВ.
Вивчалися також юридичні ризики - ризики визнання контракту недійсним, що може призвести до збитків із-за відмови контрагента-нерезидента від його виконання.
Досліджувалися ризики невиконання контрагентами-нерезидентами рішень суду.
1.15. Проведено аналіз ризиків укладання угод з конграгентами-нерезидентами з: Казахстану; Сінгапуру; країн Африки; Об`єднаних Арабських Еміратів; Вірменії.
Вивчалися ризики, які можуть виникнути у зв`язку з: іноземним контрагентом, у тому числі ризик дефолту іноземного покупця; країною контрагента; політичні, економічні, фінансові та валютні ризики; впливом контролюючих органів на підприємства - учасників ЗЕД; динамізмом та тенденціями світового розвитку, у тому числі з валютними, технологічними, геополітичними ризиками.
Вивчалися репутація контрагента нерезидента; процедури адаптації м`ясної та ковбасної продукції Замовника щодо вимог іноземного контрагента/країни з позицій технічного регулювання, сертифікації, стандартизації, пакування та маркування; узгодження вимог до вивезення м`ясної та ковбасної продукції Замовника та забезпечення зовнішньоторговельної угоди; механізми фінансової підтримки зовнішньоторговельних контрактів як у внутрішньому потенціалі Замовника (гнучкість умов платежу по відношенню до постачальника, і до іноземного контрагента), так і зовні (передекспортне фінансування, використання акредитивної форми розрахунків, факторингу) тощо».
Таким чином, за даними документами, здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «АЛАН» з ФОП ОСОБА_3 за договором про надання послуг №3/07-19 від 01.07.2019 на суму 7 000 000,00 грн., та з ФОП ОСОБА_4 за договором про надання правових послуг №01/07 від 01.07.2017 на суму 3 000 000,00 грн. документально підтверджується.
Також дослідженням наданих первинних документів складених між ТОВ «АЛАН» з ФОП ОСОБА_3 та з ФОП ОСОБА_4 встановлено, що вони містять обов`язкові реквізити, передбачені нормами ст. 9 Закону №996, зокрема: назву підприємства, від імені якого складено документи, зміст та обсяги господарських операцій, одиницю виміру господарських операцій; особисті підписи осіб, які брали участь у господарських операціях, відповідно такі документи є підтвердженням здійснення господарських операцій,
При цьому, приписами ст.9 Закону №966 визначено, що неістотні недоліки в документах, які містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Приписами п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, а також документального підтвердження виконання вимог податкового та іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи: для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Тобто, документами, які підтверджують дані зазначені у податковій звітності є первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інші документи, інформація, пов`язана з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Аналогічні висновки суду також підтверджуються висновком експертів №24-5643 від 29.11.2024 комісійної судово-економічної експертизи, що була проведена на замовлення ТОВ «Алан».
Враховуючи наведене у сукупності, в даному випадку для ТОВ «Алан» зміни майнового стану повністю підтверджені, й вони доводяться зокрема здійсненими платежами на користь суб`єктів підприємницької діяльності, що надавали послуги ТОВ «Алан». Такі суб`єкти підприємництва зареєстровані у відповідності до норм закону і є діючими. Мета, для якої було укладено договори із ними, досягнута, це підтверджується як Актами виконаних робіт, так і деталізованими звітами про надання послуг, а саме:
- акт приймання-передачі робіт (послуг) від 27.12.2019 № 15 та звіт про надання послуг від 27.12.2019 ФОП ОСОБА_4 , платіжні доручення №5966 від 21.04.2020 року, №6088 від 23.04.2020 року, №6656 від 05.05.2020 року, №6801 від 07.05.2020 року, №9477 від 24.06.2020 року.
Отже, з урахування наведеного, можна дійти висновку, що надані для перевірки первинні документи по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 оформлені саме за наслідками господарських операцій: договори, акти приймання-передачі послуг та звіти, повною мірою підтверджують здійснення зазначених господарських операцій та відповідають усталеній господарській практиці оформлення первинних документів за фактом проведення таких операцій.
Разом із цим, суд враховує принципи податкового законодавства, а саме презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп.4.1.4. п.4.1. ст. 4 ПК України).
Відповідно п.56.21 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
Суд зазначає, що юридична конструкція норми п.56.21 ст. 56 ПК України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків, як з боку контролюючого органу, так і суду.
Більше того, наведеною нормою охоплюються не лише очікування платника, запровадженням у податковому законодавстві цієї презумпції як принципу (основної засади) накладається відповідний таким очікуванням обов`язок вибору визначеного нею варіанту поведінки і контролюючим органом, і судом.
При цьому тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 лютого 2021 року у справі №380/671/20.
Щодо висновків про порушення в частині сплати екологічного податку та правомірності податкового повідомлення рішення форми «Р» №787/32-00-07-05-19 від 22.08.2024, суд зазначає наступне.
Так, відповідачем під час перевірки було встановлено порушення ТОВ «АЛАН» вимог пункту 246.4 статті 246 Податкового кодексу України, в результаті чого занижена сума екологічного податку за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах на суму 42 317,34 грн.: за ІІ квартал 2019 року на суму 18 072,00 грн., за І квартал 2020 року на суму 16 987,68грн., за ІІ квартал 2022 року на суму 7 257,66 грн.
Пунктом 246.4 статті 246 ПК України обумовлено, що за розміщення відходів на звалищах, які не забезпечують повного виключення забруднення атмосферного повітря або водних об`єктів, ставки податку, зазначені у пунктах 246.1- 246.3 цієї статті, збільшуються у 3 рази.
Відповідно до п.246.5 ст. 246 ПК України передбачено, що коефіцієнт до ставок податку, який встановлюється залежно від місця (зони) розміщення відходів у навколишньому природному середовищі: в межах населеного пункту або на відстані менш як 3 км від таких меж - 3; на відстані від 3 км і більше від меж населеного пункту 1.
Отже приписи пункту 246.4 статті 246 ПК України пов`язують застосування трикратної ставки податку із ступенем фактичного захисту навколишнього природного середовища від забруднення, а не з показниками дослідження забрудненості повітря/води тощо.
Умовою незастосування підвищеної ставки податку є розміщення відходів у місці чи об`єкті, які забезпечують повне виключення попадання забруднюючих речовин в атмосферне повітря або водні об`єкти внаслідок експлуатації таких місць.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 1998 року № 1216 (з наступними змінами і доповненнями) затверджено Порядок ведення реєстру місць видалення відходів (далі - Порядок №1216), за визначенням, наведеним у пункті 3 якого, місця видалення відходів (далі - МВВ) - це спеціально відведені місця чи об`єкти (полігони, комплекси, котловани, споруди, ділянки надр тощо), на використання яких для видалення відходів отримано дозвіл від спеціально уповноважених органів у сфері поводження з відходами.
Нормами пунктів 5, 10, 19, 20 Порядку № 1216 встановлено, що на кожне МВВ складається спеціальний паспорт, у якому зазначається найменування і код відходів, їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації. Спеціальний паспорт складається власником МВВ відповідно до Інструкції про зміст і складання паспорта місць видалення відходів.
Реєстр створюється і ведеться на підставі паспортів МВВ, звітних даних, що подаються виробниками відходів, відомостей спеціально уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами.
Щорічно паспорти МВВ підлягають перегляду за результатами спостережень, контрольних замірів, додаткових робіт тощо і погоджуються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями. У разі необхідності за рішенням місцевих державних адміністрацій може здійснюватися позачергове уточнення даних паспортів МВВ.
На підставі даних паспортів Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації готують висновки щодо рівня екологічної безпеки МВВ, визначають категорію їх екологічної безпеки для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Висновки надсилаються власникам МВВ для вжиття ними заходів, спрямованих на забезпечення екологічно безпечного функціонування МВВ.
Отже, для встановлення наявності чи відсутності податкового обов`язку підприємства з екологічного податку в контексті положень пункту 246.4 статті 246 ПК України (застосування його трикратної ставки) слід виходити з фактичної здатності/нездатності МВВ забезпечити повне виключення забруднення атмосферного повітря або водних об`єктів у перевіреному періоді, що повинно підтверджуватися паспортом МВВ, а також іншими даними, наданими (зібраними) відповідними уповноваженими органами.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі №804/3461/15 та від 09 листопада 2023 року у справі № 200/7905/20-а.
Для визначення ставки екологічного податку повинне враховуватись не фактичне існування забруднення навколишнього середовища внаслідок експлуатації місць видалення відходів, а забезпечення повного виключення попадання забруднюючих речовин в атмосферне повітря та водні об`єкти внаслідок його експлуатації.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі №808/2892/14.
Водночас, підпункт 14.1.223 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає, що розміщення відходів, як постійне (остаточне) перебування або захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах (місцях розміщення відходів, сховищах, полігонах, комплексах, спорудах, ділянках надр тощо), на використання яких отримано дозволи уповноважених органів.
Так, відповідно до пп. 14.1.57. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України екологічний податок - загальнодержавний обов`язковий платіж, що справляється з фактичних обсягів викидів у атмосферне повітря, скидів у водні об`єкти забруднюючих речовин, розміщення відходів, фактичного обсягу радіоактивних відходів, що тимчасово зберігаються їх виробниками, фактичного обсягу утворених радіоактивних відходів та з фактичного обсягу радіоактивних відходів.
Водночас, згідно з п.п.14.1.223. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України розміщення відходів - постійне (остаточне) перебування або захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах (місцях розміщення відходів, сховищах, полігонах, комплексах, спорудах, ділянках надр тощо), на використання яких отримано дозволи уповноважених органів.
Так, відповідно до наданих пояснень позивача на підприємстві ТОВ «АЛАН» у відповідності до зареєстрованої Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської ОДА матеріалів інвентаризації джерел утворення відходів відпрацьовані люмінесцентні лампи в цілому нерозібраному вигляді тимчасово зберігають у ящику, що герметично закривається, який встановлено в окремому приміщенні складу на території підприємства, що виключає забруднення атмосферного повітря або водних об`єктів. Дане місце тимчасового зберігання відходів відпрацьованих люмінесцентних ламп не є постійним (остаточним) перебуванням або захороненням відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах.
В тому числі, відходи відпрацьованих люмінесцентних ламп періодично передаються ТОВ «АЛАН» на утилізацію за укладеними договорами (з підприємством яке отримало відповідну ліцензію), а саме:
Отже, на підставі зазначених договорів ТОВ «АЛАН» передає на утилізацію відходи, які утворились в результаті господарської діяльності. Разом з тим ТОВ «АЛАН» не розміщує відходи на постійній основі на звалищах або у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах, а лише забезпечує їх вивезення спеціалізованими підприємствами, які здійснюють діяльність зі збору та утилізації відходів, на підставі відповідних договорів, наданих під час перевірки. Вказані договори також були надані позивачем до суду та містяться в матеріалах справи.
З огляду на наведене та з урахуванням п.п.14.1.223. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, суд робить висновок, що висновки відповідача про збільшення ставки екологічного податку ТОВ «АЛАН» за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах у 3 рази за правилами пункту 246.4 статті 246 Податкового кодексу України є необґрунтованими.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, щодо прийнятих спірних податкових повідомлень-рішень форми «Р» №800/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, форми «Р» №790/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, форми «ПН» 792/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, форми «Р» №787/32-00-07-05-19 від 22.08.2024, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених висновків суду не спростовують.
Суд наголошує на тому, що відповідачем у відзиві не наведено жодних обґрунтованих підстав та не надано жодних допустимих і належних доказів, які б свідчили про правомірність прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень, з урахуванням наведених норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставин справи, встановлених судом, які відповідачем жодними належними та допустимими доказами не спростовані.
Положеннями ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Нормами частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, N 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, суд робить висновок про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків «Р» №800/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, форми «Р» №790/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, форми «ПН» 792/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, форми «Р» №787/32-00-07-05-19 від 22.08.2024.
Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: форми «Р» №800/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, форми «Р» №790/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, форми «ПН» №792/32-00-07-02-19 від 22.08.2024, форми «Р» №787/32-00-07-05-19 від 22.08.2024.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складено 30.12.2024.

Суддя Р.З. Голобутовський