Справа № 438/2235/24
Суддя: Дудар О. В.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/2235/24
Провадження № 2-а/438/4/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 січня 2025 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

у складі судді Дудар О.В.,

за участю секретаря Валькович Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніу порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Бориславського міського суду Львівської області з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та визнання дій протиправними.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 капралом поліції поліцейським ВП № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Олексиним Я.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія ЕНА № 3504815 про визнання її винною у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 340,00 грн, відповідно до якої, вона дослівно : «18 листопада 2024 21:10:06, місто Борислав, вулиця 600-річчя Борислава, 20. Водій залишила транспортний засіб sitroen berlingo не вжила всіх заходів щоб не допустити проникнення до нього, чим порушив пункт 15.12 ПДР Водій залишив ТЗ не вживши всіх заходів, щоб не допустити самовільного руху». З зазначеною постановою позивач не згодна та вважає її незаконною. Відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Оскільки, крім постанови у справі про адміністративне правопорушення, додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення ПДР з її боку, відповідачем до суду не надано, постанова таких доказів не містить, слід вважати недоведеним з боку відповідача факту наявності в діях позивача будь-якого адміністративного правопорушення. Вважає, що розгляд справи капралом поліції поліцейським ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Олексиним Я.В., носив формальний характер, переконання про винність позивача у скоєнні даного правопорушення.

Ухвалою суду від 20 грудня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача Головного управління національної поліції України у Львівській області та третя особа, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, відповідач правом на подачу відзиву не скористались.

Відповідно до частини 6 статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Копії позовної заяви та доданих до неї документів направляються відповідачу та іншим учасникам справи до електронного кабінету.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

У зв`язку із неявкою всіх учасників справи, враховуючи положення частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що 18 листопада 2024 року поліцейським відділення поліції № 1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області капралом поліції Олексином Я.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3504815 за частиною 1 статті 122 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн, оскільки остання 18 листопада 2024 року о 21:10:06, місто Борислав, вулиця 600-річчя Борислава, 20, водій залишила транспортний засіб sitroen berlingo, не вжила всіх заходів щоб не допустити проникнення до нього, чим порушила пункт 15.12 ПДР водій залишив ТЗ, не вживши всіх заходів, щоб не допустити самовільного руху.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом тощо

Пунктом 15.12 ПДР встановлено що, водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 1 статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно із частиною 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Зі змісту статті 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Абзацом 1 частини 2 статті 77 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У матеріалах справи єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є лише сама оскаржувана постанова від 18 листопада 2024 року.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

При цьому, на підтвердження винуватості позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, належних доказів суду відповідачем не надано.

Оскільки відповідач не довів правомірності постанови від 18 листопада 2024 року серії ЕНА № 3504815 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови та хакриття провадження у справі підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій капрала поліції поліцейського ВП № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Олексина Я.В., з наступних підстав.

За приписами статті 222 КУпАП розгляд справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, відповідні територіальні управління патрульної поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у справах про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Суд зазначає, що використання у зазначеній вище нормі формулювання «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень», вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Разом з тим, посадова особа, яка зазначена у прохальній частині позовної заяви, не є суб`єктом владних повноважень, а є особою, яка перебуває у трудових відносинах із суб`єктом владних повноважень та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог статті 139 КАС України на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 5, 9, 77, 242-246, 286 КАС України, статтями, 258, 278, 279, 280, 293 КУпАП суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2024 року серії ЕНА № 3504815 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області місцезнаходження: 79007, місто Львів, площа Генерала Григоренка, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 40108833.

Суддя Олена ДУДАР