Справа № 420/28956/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Головного управління Державної податкової служби в Одеській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкової заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Одеській області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути суму заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у розмірі 28735,62 грн.

Ухвалою суду від 23.09.2024 відкрито спрощене провадження у справі, вирішено розглядати справу без виклику представників сторін в письмовому провадженні.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 має податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 28735,62 грн. виникла на підставі нарахування Головним управлінням ДПС у Київській області:

податкового повідомлення-рішення №0-1006-UА0073549 від 05.06.2023 на загальну суму 420,03 грн. (основний платіж - 420.03 грн., штрафна санкція - 0,00 грн, пеня - 0,00 грн.) за 2022 рік,

податкового повідомлення-рішення №0-1006-UA0073549 від 05.06.2023 на загальну суму 28 315,65 грн. (основний платіж - 28 315,65 грн., штрафна санкція - 0,00 грн, пеня - 0,00 грн.) за 2022 рік.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості ГУ ДПС в Одеській області було винесено податкову вимогу форми "Ф" № 0-1532 від 21.12.2023 року, яку було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ФО-ПП ОСОБА_1 . Але доказів добровільного погашення податкового боргу немає, тому позивач звернувся до суду за примусовим стягненням недоїмки.

До суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що оскаржив податкові повідомлення-рішення про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в адміністративному порядку до ДПС України.

Рішенням Державної податкової служби України від 19.10.2023 року №3134816/99-00-06-01-03-06 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення контролюючого органу з вимогою про їх скасування, скаргу відповідача задоволено, вищевказані податкові повідомлення-рішення, які є підставою позову в даному проваджені - скасовано. Податкову вимогу форми "Ф" №0-1532 відповідач не отримував. Тому вважає, що підстав для стягнення немає. Просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9750 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України та Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Згідно п. 15.1. ст. 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 36.1. ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; крім того, п. 36.5. ст. 36 ПК України встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 266 ПКУ платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Відповідно до пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПКУ).

Обчислення суми податку з об`єкта / об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Пп.266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПКУ передбачено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства (п.55.1 ст. 55 ПКУ).

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на наявність у відповідача заборгованості зі сплати фізичною особою, яка є власником об`єктів житлової нерухомості, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 28735,62 грн, яка виникла на підставі нарахування за податковими повідомленнями-рішеннями №0-1006-UА0073549 від 05.06.2023 на загальну суму 420,03 грн; №0-1006-UА0073549 від 05.06.2023 на загальну суму 28315,65 грн.

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, 23.08.2023 на підставі пункту 55.1 ст. 55 ПК України відповідач звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою на рішення контролюючого органу з вимогою про їх скасування.

Рішенням Державної податкової служби України від 19.10.2023 року №3134816/99-00-06-01-03-06 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення контролюючого органу , скаргу відповідача задоволено, вищевказані податкові повідомлення-рішення, які є підставою позову в даному проваджені скасовано.

Пп. 60.1.2 п. 60.1 ст.60 ПКУ передбачено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги (п.60.3 ст. 60 ПКУ).

Отже, підстав для задоволення позовних вимог контролюючого органу немає через те, що податкові повідомлення-рішення, якими відповідачу були визначенні податкові зобов`язання, скасовані.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України поняття "податковий борг" вживається в такому значенні: сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Водночас, у зв`язку зі скасуванням податкових повідомлень-рішень, не можна вважати таке грошове зобов`язання узгодженим.

Згідно зі ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В задоволенні позову суд відмовляє. Витрати по сплаті судового збору відсутні.

Щодо стягнення витрат на правничу професійну допомогу, то суд залишає цю вимогу без розгляду, враховуючи ненадання відповідачем доказів понесення таких витрат - документів, що свідчать про узгодження позивачем та адвокатом розміру гонорару адвоката, акту прий-мання-передачі послуг або платіжного документа про сплату гонорару. Посилання представника відповідача на додаток № 6 до договору про надання правової допомоги від 18.10.2024, яким узгоджена сума гонорару адвокатського об`єднання 9750,00 грн., детальний опис робіт та витрачений час на надання професійної правничої допомоги, не підтверджена документально, додаток №6 до відзиву не наданий.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Головному управлінню ДПС в Одеській області в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА

.