Справа № 260/7054/24
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2025 року м. Ужгород№ 260/7054/24
Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Дору Ю.Ю. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі - відповідач), в якій просить: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області №10942/07-16-24-07-03 від 17 жовтня 2024 року про сплату ОСОБА_1 грошового зобов`язання в сумі 84869,34 грн - податок з отриманого у 2019 році від АТ "Укрсоцбанк" доходу (додаткове благо); 2) стягнути із відповідача на користь ОСОБА_1 суму судового збору 1211,20 грн

В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона повідомляла Відповідача ще листом від 23 жовтня 2020 року, що інформація про отримання доходів у 2019 році - 126 Додаткове благо - не відповідає дійсності й не зрозуміло на підставі чого така з`явилася у базах даних Головного управління ДПС у Закарпатській області. Жодного доходу, який би вимагав подання додаткової податкової декларації та сплати відповідних податків, в 2019 році ОСОБА_1 не отримано, жодного майна нею відчужено не було, жодного договору купівлі-продажу не укладалося й жодного прощення (анулювання) боргу з боку АТ «Укрсоцбанк» не відбулося.

Окрім цього, позивачка вказала, що відповідно до ст.102.1 ПКУ контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

З огляду на вищенаведене, вважає оскаржуване ППР протиправним та таким, що підлягає скасуванню, тому звернулася із цим позовом до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду 12 листопада 2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача у відзиві на позов заперечила позовні вимоги та у їх задоволенні просила відмовити. Зазначила, що Головне управління ДПС у Закарпатській області 01 серпня 2024 року прийняло наказ №666-п про проведення на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України позапланової документальної невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з питань правильності нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору по отриманому від АТ «Укрсоцбанк» () доходу за 2019 рік.

Підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) була інформація, отримана з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів у вигляді додаткового блага за ознакою « 126», та неподання фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік.

Вказує, що згідно з даними центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України ГУ ДПС у Закарпатській області надіслало лист (запит) від 09.05.2024 №6293/6/07-16-24-07-06 до АТ «Укрсоцбанк» ().

Інформація про суму отриманих доходів у вигляді додаткового блага підтверджена листом АТ «СЕНС БАНК» (), який є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «УКРСОЦБАНК» () та АТ «АЛЬФА- БАНК», від 21.06.2024 №28642-46/2024. У вказаному листі АТ «СЕНС БАНК» зазначило, що АТ «УКРСОЦБАНК» у спосіб, визначений законодавством, повідомило ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про прощення (анулювання) основної суми боргу із дотриманням вимог пп.«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

У зв`язку з тим, що кредитор - АТ «УКРСОЦБАНК» (), дотримав умови, визначені пп.«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України щодо повідомлення боржника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про прощення (анулювання) боргу, то боржник - ОСОБА_1 зобов`язана була в повному обсязі відобразити суму такого доходу у річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік та самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Перевіркою (акт перевірки від 19.09.2024 №13188/07-16-24-07-03/) встановлено, що кредитором - АТ «УКРСОЦБАНК» () у ІІ кварталі 2019 року було нараховано дохід (додаткове благо) фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у вигляді анулювання (прощення) основної суми боргу за кредитом в сумі 471496,35 гривень.

Фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 за 2019 рік податкову декларацію про майновий стан та доходи до органів Державної податкової служби не подано; суму доходу, отриманого платником податку як додаткове благо, в розмірі 471496,35 гривень не задекларовано; податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 84869,34 грн та військового збору в сумі 7072,45 грн з суми доходу отриманого платником податку як додаткове благо, не визначено.

Вважає, що ГУ ДПС у Закарпатській області діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачка надала відповідь на відзив, де вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, де просив відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Головне управління ДПС у Закарпатській області 01 серпня 2024 року прийняло наказ №666-п про проведення на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України позапланової документальної невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з питань правильності нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору по отриманому від АТ «Укрсоцбанк» () доходу за 2019 рік.

Копію наказу Головного управління ДПС Закарпатській області від 01.08.2024 №666-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення від 01.08.2024 №172/07-16-24-07-03 (про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки) надіслано фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 (далі - ФО-ПП ОСОБА_1 ) рекомендованим листом №335 з повідомленням про вручення. Вказаний лист повернувся до Головного управління ДПС у Закарпатській області із довідкою Укрпошта (форма №20) із зазначенням причини повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п.42.2, п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Враховуючи вищевикладене, копія наказу від 01.08.2024 №666-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення від 01.08.2024 №172/07-16-24-07-03 згідно з п.42.2, п.42.5 ст.42 ПКУ вважаються належним чином врученими.

Підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФО-ПП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) була інформація, отримана з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів у вигляді додаткового блага за ознакою « 126», та неподання ФО-ПП ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік.

Відповідно до пункту 3.6 розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 13 січня 2015 року №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 р. за № 111/26556, (далі - Порядок) у графі 5 «Ознака доходу» визначається ознака доходу згідно з довідником ознак доходів, наведеним у додатку до цього Порядку. Ознака доходу визначається до нарахованого доходу.

Згідно з Додатком до Порядку ознака доходу « 126» - Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу IV Кодексу) (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу).

Для підтвердження відомостей про отримані доходи ФО-ПП ОСОБА_1 ГУ ДПС у Закарпатській області надіслало лист (запит) від 09.05.2024 №6293/6/07-16-24-07-06 до АТ «Укрсоцбанк» ().

Інформація про суму отриманих доходів у вигляді додаткового блага підтверджена листом АТ «СЕНС БАНК» (), який є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «УКРСОЦБАНК» () та АТ «АЛЬФА- БАНК», від 21.06.2024 №28642-46/2024. У вказаному листі АТ «СЕНС БАНК» зазначило, що АТ «УКРСОЦБАНК» у спосіб, визначений законодавством, повідомило ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про прощення (анулювання) основної суми боргу із дотриманням вимог пп.«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

У зв`язку з тим, що кредитор - АТ «УКРСОЦБАНК» (), дотримав умови, визначені пп.«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України щодо повідомлення боржника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про прощення (анулювання) боргу, то боржник - ОСОБА_1 зобов`язана була в повному обсязі відобразити суму такого доходу у річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік та самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Перевіркою (акт перевірки від 19.09.2024 №13188/07-16-24-07-03/) встановлено, що кредитором - АТ «УКРСОЦБАНК» () у ІІ кварталі 2019 року було нараховано дохід (додаткове благо) фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у вигляді анулювання (прощення) основної суми боргу за кредитом в сумі 471496,35 гривень.

Фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 за 2019 рік податкову декларацію про майновий стан та доходи до органів Державної податкової служби не подано; суму доходу, отриманого платником податку як додаткове благо, в розмірі 471496,35 гривень не задекларовано; податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 84869,34 грн та військового збору в сумі 7072,45 грн з суми доходу отриманого платником податку як додаткове благо, не визначено.

Вказаною перевіркою встановлено порушення ФО-ПП ОСОБА_1 :

1) пп.16.1.3 п.16.1 ст. 16, пп.168.1.3 п.168.1 ст.168, пп.«в» п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179, п.52 прим.3 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме - неподання до контролюючого органу податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік;

2) пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.1 п.164.1, пп.«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.3 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, в результаті чого перевіркою нараховано 84869,34 грн податку на доходи фізичних осіб за 2019 рік з суми доходу, отриманого платником податку як додаткове благо;

3) пп.1.1, пп.1.2, пп.1.3, пп.1.4 п.16 прим.1 підрозділу 10 розділу ХХ, пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.168.1.3 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України в результаті чого перевіркою нараховано 7072,45 грн військового збору за 2019 рік з суми доходу, отриманого платником податку як додаткове благо.

ФО-ПП ОСОБА_1 подала заперечення до акта перевірки, за результатами розгляду якого ГУ ДПС у Закарпатській області (листом від 11.10.2024 №16068/6/07-16-24-07-06) залишило без змін висновки акта перевірки.

За розглядом акта перевірки ГУ ДПС у Закарпатській області 17.10.2024 прийняло, зокрема, податкове повідомлення-рішення №10942/07-16-24-07-03, яким визначено до сплати 84869,34 грн податку на доходи фізичних осіб (а.с.37)

Вважаючи винесене податкове повідомлення-рішення протиправними, позивачка звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовує та визначає Податковий кодекс України (ПК України; тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.2. пункту 78.1. статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, у разі якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Як визначено статтею 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом - у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до її початку. З наказом про проведення перевірки, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Ця вимога є обов`язковою, в тому числі і при проведенні позапланової документальної невиїзної перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Як встановлено з матеріалів справи судом, Головне управління ДПС у Закарпатській області 01 серпня 2024 року прийняло наказ №666-п про проведення на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України позапланової документальної невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з питань правильності нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору по отриманому від АТ «Укрсоцбанк» () доходу за 2019 рік.

Копію наказу Головного управління ДПС у Закарпатській області від 01.08.2024 №666-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення від 01.08.2024 №172/07-16-24-07-03 (про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки) надіслано фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 (далі - ФО-ПП ОСОБА_1 ) рекомендованим листом №335 з повідомленням про вручення. Вказаний лист повернувся до Головного управління ДПС у Закарпатській області згідно з довідкою форми №20 із зазначенням причини повернення - «за закінченням терміну зберігання» (а.с.а.с.62-64)

Відповідно до п.42.2, п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Враховуючи вищевикладене, копія наказу від 01.08.2024 №666-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення від 01.08.2024 №172/07-16-24-07-03 згідно з п.42.2, п.42.5 ст.42 ПКУ вважаються належним чином врученими.

Отже, у податкового органу були наявні достатні докази про отримання позивачем наказу та повідомлення про проведення перевірки.

Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що податковий орган не допустив порушень податкового законодавства під час повідомлення позивача про дату початку та місце проведення перевірки.

Відтак, позивач не був позбавлений можливості реалізувати своє право, визначене підпунктом 17.1.6пункту 17.1статті 17 ПК України, бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення і документи з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом (у даному випадку щодо укладення кредитного договору, виникнення заборгованості і списання боргу за кредитним договором).

Позивачка участі у проведенні перевірки не брала, що не є перешкодою для її проведення.

Позивачкою було отримано акт документальної невиїзної перевірки від 19.09.2024 , що сторонами не заперечується, а також підтверджується надісланим запереченням на вказаний акт позивачкою від 04.10.2024 р. (а.с.24-27).

Акт перевірки за змістом пункту 86.8 статті 86 ПК України є підставою для прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу податкового повідомлення-рішення (у випадках, визначених статтею 54 ПК України).

Оскільки судом не встановлено, а позивачкою не доведено факту порушення вимог законодавства про проведення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки, то суд відхиляє доводи позивача про неможливість застосування правових наслідків такої перевірки. Відтак, акт перевірки є доказовим джерелом інформації стосовно виявлених порушень вимог податкового законодавства.

Доводи позивачки про те, що на момент винесення наказу про проведення перевірки, складення акту перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень минули встановлені статтею 102 ПК України строки давності, суд не бере до уваги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39і39-2цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Підпунктом 102.2.1 пункту 102.2 статті 102 ПК України визначено, що грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано.

Перевіркою встановлено (акт перевірки від 19.09.2024 №13188/07-16-24-07 03/), що у зв`язку з отриманням фізичною особою ОСОБА_1 у 2019 році доходу, як додаткове благо, у вигляді прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням основної суми боргу (кредиту) громадянина, у фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 виникає обов`язок подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік (граничний термін подання - 30 червня 2020 року). Також вказаним актом встановлено, що фізичною особою - платником податку ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік до контролюючого органу не подано, чим порушено пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп.168.1.3 п.168.1 ст.168, пп.«в» п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179, п.52 прим.3 підр. 10 розд. ХХ ПКУ.

Пунктом 102.1 статті 102 ПКУ контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Підпунктом 102.2.1 пункту 102.2 статті 102 ПКУ визначено, що грошове зобов`язання може бути нараховане без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано.

Відповідно до пункту 52 прим.2 підрозділу 10 розділу XX ПКУ на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

До завершення карантину, який постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введений воєнний стан.

Статтю 102 ПКУ доповнено пунктом 102.9 згідно із Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ (із змінами, внесеними Законами України від 24.03.2022 №2142-ІХ, від 12.05.2022 № 2260-ІХ) такого змісту: «На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом».

Законом України від 30 червня 2023 року № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» (набрав чинності з 01.08.2023) пункт 102.9 статті 102 ПКУ виключено.

Тобто, з 01 серпня 2023 року для платників податків та контролюючого органу відновлено перебіг строків, визначених ПКУ та іншими законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган.

Враховуючи, що строк давності, передбачений статтею 102 ПКУ, був зупинений з 18 березня 2020 року і відновився з 01 серпня 2023 року, та встановлений факт неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік ФО-ПП ОСОБА_1 , відповідач провів перевірку та визначив суми грошових зобов`язань ФО-ПП ОСОБА_1 за 2019 рік, зокрема, з податку на доходи фізичних осіб, в межах строку давності.

Отже, враховуючи те, що позивачкою декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік подано не було, у даному випадку підлягають застосуванню положення саме підпункту 102.2.1 пункту 102.2 статті 102 ПК України.

Стосовно нарахування позивачці оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2019 рік суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 162.1 статті 162 ПК України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до підпунктів 163.1.1, 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Як встановлено пунктом 164.1 статті 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

За пп. 14.1.47, 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Отже, додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Крім того, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Отже, під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором, що узгоджується з правовою позицією в постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 826/12872/17.

За змістом підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи питання щодо обов`язку сплатити податок на доходи фізичних осіб внаслідок анулювання (прощення) боргу кредитором, відповідач виходив з податкової інформації (відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України), яка була отримана з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів у вигляді додаткового блага за ознакою « 126», та неподання ФО- ПП ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік та підтверджена листом АТ «Сенс Банк» від 21.06.2024 р. (а.с.58-61). Інформація про суму отриманих доходів у вигляді додаткового блага підтверджена листом АТ «СЕНС БАНК» (), який є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «УКРСОЦБАНК» () та АТ «АЛЬФА- БАНК», від 21.06.2024 №28642-46/2024. У вказаному листі АТ «СЕНС БАНК» зазначило, що АТ «УКРСОЦБАНК» у спосіб, визначений законодавством, повідомило ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про прощення (анулювання) основної суми боргу із дотриманням вимог пп.«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

У зв`язку з тим, що кредитор - АТ «УКРСОЦБАНК» (), дотримав умови, визначені пп.«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України щодо повідомлення боржника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про прощення (анулювання) боргу, то боржник - ОСОБА_1 зобов`язана була в повному обсязі відобразити суму такого доходу у річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік та самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Перевіркою (акт перевірки від 19.09.2024 №13188/07-16-24-07-03/) встановлено, що кредитором - АТ «УКРСОЦБАНК» () у ІІ кварталі 2019 року було нараховано дохід (додаткове благо) фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у вигляді анулювання (прощення) основної суми боргу за кредитом в сумі 471496,35 гривень.

Фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 за 2019 рік податкову декларацію про майновий стан та доходи до органів Державної податкової служби не подано; суму доходу, отриманого платником податку як додаткове благо, в розмірі 471496,35 гривень не задекларовано; податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 84869,34 грн та військового збору в сумі 7072,45 грн з суми доходу отриманого платником податку як додаткове благо, не визначено.

Підпунктом "б" пункту 176.2 статі 176 ПК України визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду.

Довідник ознак доходів фізичних осіб (додаток до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 за ознакою доходу "126" передбачає відображення доходу, отриманого платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу IV Кодексу) (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу).

Поряд із цим, за змістом підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором.

Законом України від 09.04.2015 №321-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" (далі Закон №321-VIII, набрав чинності 07.05.2015) підпункт 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 ПК України доповнено абзацом другим, за змістом якого сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Наведені вище норми вказують на те, що основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням, є доходом такого платника. Визначальною ознакою доходу платника податку як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку. При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом. Тому боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку.

Як вбачається з дослідженого судом листа АТ «Сенс Банк» від 21.06.2024 р. №28642-46/2024 позичальниці ОСОБА_1 у 2019 році було прощено (анульовано) суму нарахованого та виплаченого доходу у вигляді основної суми кредитної заборгованості, яка становить 471496,35 грн. (а.с.61).

Також у цьому листі АТ «Сенс Банк» звертає увагу на те, що враховуючи умови договору, анулювання (прощення) кредитної заборгованості є додатковим благом у відповідності до норм підпункту «д» пункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, про що було повідомлено позивача.

Отже, цими письмовими доказами підтверджено, що позивачці прощено заборгованість за «тілом» кредиту в сумі 471496,35 грн.

Суд відхиляє доводи позивачки щодо протиправності таких дій податкового органу щодо нарахування податкового зобов`язання, оскільки позивачка оскаржила реєстраційні дії державного реєстратора Велятинської сільської ради Хустського району Горщар Михайлом Васильовичем, яким було проведено реєстрацію права власності за № 32183786, що виникло на підставі іпотечного договору № 08/292/38, виданого приватним нотаріусом Капітула Г.Д., повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання без серії та номеру, Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 08/292/38 від 08.06.2007 року, а підставою внесення запису зазначено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47553009 від 29.06.2019 року щодо належної їй квартири в АДРЕСА_1 . Також позивачка вказує, що за її зверненням щодо незаконності дій Банку та державного реєстратора слідчим відділом Хустського ВП ГУНП у Закарпатській області було розпочато досудове розслідування, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000779 від 22.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, виходячи з наступного.

Так, станом на винесення оскаржуваного повідомлення-рішення відсутні жодні судові рішення, які би набрали законної сили щодо протиправності переходу права власності на предмет іпотеки до АТ «Сенс Банк», або протиправності дій інших осіб під час здійснення реєстраційних дій.

Окрім вищевказаного, суд зазначає, що судове оскарження ФО-ПП ОСОБА_1 дій банку по привласненню іпотечного майна не спростовує того, що ФО-ПП ОСОБА_1 у ІІ кварталі 2019 року кредитором - АТ «УКРСОЦБАНК» було нараховано дохід (додаткове благо) у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом в сумі 471496,35 гривень, а доказів того, що позивачка ОСОБА_1 в судовому порядку оскаржила рішення банку про прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом в сумі 471496,35 гривень надано суду не було.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказана сума у відповідності до пп. "д" пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України є додатковим благом платника податку (позивачки) та підлягає включенню до його загального місячного (річного) оподатковуваного доходу за 2019 рік.

Відтак, як встановлено судом, позивачці здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), у зв`язку з чим сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з урахуванням норм підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Кодексу та оподатковується податком на доходи фізичних осіб та військовим збором.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачка, як платник податку, була зобов`язана подати контролюючому органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік, в якій відобразити дохід у вигляді додаткового блага, отриманого від АТ «Сенс Банк» внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості.

Статтею 167 ПК України визначено ставки податку з доходів фізичних осіб. Так згідно з пунктом 167.1 вказаної статті ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Платники податку, які подають податкові декларації за податковий (звітний) рік згідно із статтями 177 і 178 цього розділу, застосовують ставку 20 відсотків до частини середньомісячного річного оподатковуваного доходу, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати. Розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, поділена на кількість календарних місяців, протягом яких платником податку було одержано такі доходи у податковому (звітному) році, за який здійснюється декларування.

Статтею 8 Закону України 28 грудня 2014 року №80-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 4 173 гривень.

З урахуванням положень статті 167 ПК України ставка податку у 2019 році з доходу, що не перевищує десятикратного розміру мінімальної заробітної плати (4 173 грн) становить 18%, а понад цю суму 20%.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, щодо законності податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області №10942/07-16-24-07-03 від 17 жовтня 2024 року про сплату ОСОБА_1 грошового зобов`язання в сумі 84869,34 грн - податок з отриманого у 2019 році від АТ "Укрсоцбанк" доходу (додаткове благо).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ст. 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, м.Ужгород, вул.Волошина, буд.52, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області №10942/07-16-24-07-03 від 17 жовтня 2024 року про сплату ОСОБА_1 грошового зобов`язання в сумі 84869,34 грн - податок з отриманого у 2019 році від АТ "Укрсоцбанк" доходу (додаткове благо) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору