Справа № 320/46460/23
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просив зобов`язати відповідача виключити з переліку житлових будинків, що використовуються під гуртожиток, будинок за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 34-в.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що спірні правовідносини виникли з підстав наділення законодавством відповідача повноваженнями щодо виключення належної позивачу житлової будівлі з переліку таких, що використовуються під гуртожиток, в той час, як жодний спір про право між сторонами відсутній.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що зі змісту позовних вимог вбачається спір про право.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що ухвала суду першої інстанції постановлена без повідомлення сторін та проведення судового засідання, враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та те, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні та введення в Україні воєнного стану, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Як встановлено судом першої інстанції, ПАТ «Промінвестбанк» є власником 104-х житлових квартир та 5-ти нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: м.Київ, просп.Оболонський, 34-в.

У зв`язку з тим, що в реєстрі житлових будинків, що використовується під гуртожиток в Оболонському районі м. Києва, який ведеться Оболонською районною у м. Києві державною адміністрацією, міститься інформація про житловий будинок за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 34-в, як неподільний об`єкт, ПАТ «Промінвестбанк» звернувся до відповідача із листом № 1169/08 від 11.04.2023, в якому просив виключити будинок за адресою: АДРЕСА_1 з переліку житлових будинків, що використовуються під гуртожиток.

Листом № 104-2805 від 26.04.2023 повідомив, що пропозиція ПАТ «Промінвестбанк» є недоцільною та такою, що порушує законне право мешканців гуртожитку.

Вважаючи, що не виключення спірного будинку з переліку житлових будинків, що використовуються під гуртожиток порушує його права, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі дійшов висновку, що в даному випадку наявний спір про право, а тому справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист (ч.1 ст.5 КАС України).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його бездіяльності, за виключенням випадків, коли законодавством встановлено інший порядок судового оскарження.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу захисту саме господарських правовідносин, тому вказаний спір підвідомчий господарському суду.

Разом з тим, відповідно до ст.127 Житлового кодексу України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті ради.

Отже, реєстрація жилих будинків як гуртожитків здійснюється виконавчим органом відповідної районної в місті ради, а тому в рамках спірних правовідносин, відповідач виступає в якості суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесено вирішення даного питання.

В той же час, з наявних матеріалів справи не можна встановити наявність спору про право між ПАТ «Промінвестбанк» та Оболонською районною в м.Києві державною адміністрацією, оскільки докази наявності у відповідача або інших осіб будь-яких прав на відповідне майно (104-х житлових квартир та 5-ти нежитлових приміщень, або загалом житлової будівлі за адресою: м.Київ, просп.Оболонський, 34-в) відсутні та такі обставини судом першої інстанції не встановлені.

Суд першої інстанції посилався на положення п.6 ч.1 ст.20 ГПК України, за якими господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Однак, в рамках даної справи питання реєстрації прав на майно (володіння, користування, розпорядження) щодо житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 не є предметом спору, а тому вказані норми ГПК на спірні правовідносини не розповсюджуються.

Щодо врахованих судом першої інстанції правових позицій Верховного Суду, колегія суддів зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №922/2723/17 спірним було питання затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

У справі № 925/1152/17 предметом спору було розпорядження Чигиринської районної державної адміністрації від 20 грудня 2016 року № 376 «Про внесення зміни до розпорядження голови райдержадміністрації від 12 серпня 2005 року № 172», яким замінено розпорядника земель держаної власності.

Висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 06.02.2019 у справі 488/3005/17, стосувались правовідносин, що виникли в результаті зміни цільового призначення земельної ділянки та передачі її у користуванні іншій особі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.11.2019 у справі №906/392/18 предметом розгляду було питання припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Тобто, застосовані судом першої інстанції правові позиції Великої Палати Верховного Суду не є релевантними до спірних правовідносин та не підлягали врахуванню при вирішенні питання щодо підсудності даної справи адміністративному суду.

Таким чином, на момент вирішення питання у суду першої інстанції були відсутні підстави для визначення підсудності даної справи судам господарської юрисдикції, оскільки відносини, що склались між сторонами не можна визнати приватноправовими, а спір носить публічно-правовий характер і за наслідком його розгляду не відбудеться зміни, припинення чи виникнення цивільних прав щодо володіння, користування чи розпорядження майном.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що питання виключення спірного будинку з переліку житлових будинків, що використовуються під гуртожиток може вплинути на права мешканців гуртожитку, а разі їх наявності, зокрема на право користування житловою площею в гуртожитку, що закріплено у ст.130 ЖК України.

Однак, такі обставини підлягають встановленню під час розгляду справи по суті судом першої інстанції, за результатами чого суд не позбавлений можливості застосувати положення п.1 ч.1 ст.238 КАС України, яка передбачає, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність встановлених ч.1 ст.170 КАС України підстав для відмови у відкритті провадження у справі за позовом ПАТ «Промінвестбанк» до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що передчасність висновків суду першої інстанції та порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення питання, колегія суддів вважає, що ухвала про відмову у відкритті провадження у справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Текст постанови виготовлено 16 січня 2025 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма