Справа № 373/2927/24
Суддя: Керекеза Я. І.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/2927/24
УХВАЛА

16 січня 2025 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, діючи як адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Керекези Я.І.,

за участю:

секретаря судових засідань Ткалі І.М.,

представника позивача Романенка Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №373/2927/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Представник позивача адвокат Романенко Г.П. звернувся до суду із позовом та просить скасувати постанову № 809 від 26 жовтня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 Шкуропацьким І.П., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн. 00 коп. Провадження у справі просить закрити. Крім того, просив поновити строк звернення до суду для оскарження даної постанови, посилаючись на те, що про існування постанови позивач дізнався від матері лише 11 грудня 2024 року, коли вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження. Про винесення даної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач не знав, оскільки він є військовослужбовцем і з 25 жовтня 2024 року перебував у рекрутинговому центрі, отримати копію постанови зміг лише 18 грудня 2024 року у відділі ДВС. Тому вважає, що строк пропущено з поважних причин.

На підтвердження вищезазначеного в частині поважності пропуску строку звернення до суду подав докази отримання 11 грудня 2024 року адресованого на його ім`я поштового відправлення із копією постанови про відкриття виконавчого провадження та супровідного листа до постанови (а.с 9-12), копію самої оскаржуваної постанови бех відмітки дати її отримання, рекомендаційний лист від 25 жовтня 2024 року з клопотанням начальника Міжнародного центру НГУ про призив на військову службу позивача (а.с. 14), копію наказу від 04 листопада 2024 року про зарахування ОСОБА_1 з 04 листопада 2024 року на посаду водія 1-го відділення 2-го комендантського взводу комендантської роти батальйону забезпечення навчального процесу (а.с. 13).

Ознайомившись із поданими доказами, оскільки для безальтернативного вирішення питання поважності чи неповажності пропуску строку звернення до суду, в тому числі й через відсутність доказів дати отримання ОСОБА_1 копії постанови, достатніх доказів подано не було, при відкритті провадження 30 грудня 2024 року судом було ухвалено надати позивачеві час до судового засідання для подачі доказів поважності пропуску строку для звернення до суду.

В судовому засіданні 15 січня 2025 року представник позивача будь-яких інших доказів не надав, в обґрунтування поважності пропуску строку зазначив, що позивач з 25 жовтня 2024 року перебував у рекрутинговому центрі, отримати копію постанови зміг лише 18 грудня 2024 року у відділі ДВС, не знав про винесення постанови 26 жовтня 2024 року, відомо про це стало після того, як його мати 11 грудня 2024 року отримала постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст . 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силі ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 цього Кодексу, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2024 року у справі №140/9165/23 виклав правовий висновок, відповідно до якого питання поновлення пропущених процесуальних строків вирішується судом в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Найпоширенішими підставами, за яких може бути поновлений пропущений строк звернення до суду, є, зокрема, форс-мажорні обставини або такі, що перебували поза контролем особи (аварії, катастрофи, природні явища) та інші об`єктивні причини, що не залежали від її волі (тяжка хвороба, неправомірні дії інших осіб тощо). Водночас, у випадку, коли позивачем не наведено обґрунтованих аргументів та переконливих доказів, які могли б свідчити про об`єктивну неможливість вчинення ним всіх необхідних і можливих дій щодо реалізації процесуальних прав у передбачені процесуальним законом строки, застосування судами передбачених законом наслідків пропущення строків звернення до суду, не є порушенням права особи на доступ до суду.

Такий підхід відповідає принципу правової визначеності (resjudicata) як складової верховенства права, а також законності (заборони незастосування норми закону, яка відповідає критерію якості, передбачуваності та легітимної мети).

У постанові від 29 листопада 2024 року у справі 120/359/24 Верховний Суд сформував наступний правовий висновок щодо застосування положень статей 122 та 123 КАС України у правовідносинах, пропуск процесуального строку у яких пов`язаний саме з призовом по мобілізації до Збройних Сил України для виконання конституційного обов`язку із захисту суверенітету і незалежності Держави Україна:

Проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1. Обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду.

2. Виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори.

3. Фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.

4. Повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку.

5. Обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Зважаючи на досліджені судом докази в контексті вищезазначених правових висновків Верховного Суду, судом встановлено наступне:

-позивач ОСОБА_1 24 жовтня 2024 року особисто був повідомлений про день та час розгляду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (особистий підпис в протоколі, повідомлення під відеозапис (відеозапис надано відповідачем до відзиву на позов), при цьому йому було роз`яснено наслідки неявки та строк оскарження постанови за справою про адміністративне правопорушення (вбачається з відеозапису);

-на військовій службі рахується з 04 листопада 2024 року (наказ про зарахування), належних та допустимих доказів перебування його на військовій службі з 25 жовтня 2024 року суду не надано, при цьому рекомендаційний лист з проханням про зарахування позивача на військову службу, який датований 25 жовтням 2024 року, таким доказом не може бути;

-зважаючи на місце дислокації військової частини, до списків особового складу якої зарахований ОСОБА_1 (с. Старе від м. Переяслав, де проживає позивач та де знаходиться Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд, знаходиться за 36 км), часу зарахування, відсутністю у позивача статусу УБД, позивач не перебував у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, не брав участь у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях, що мало б наслідком неможливість дотримання визначеного процесуальним законом строку для звернення до суду;

-позивач не надав жодного доказу на підтвердження часу отримання оскаржуваної постанови, однак був обізнаний про її винесення 26 жовтня 2024 року.

Оцінивши всі наявні докази в їх сукупності в контексті вирішення питання поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що таких доказів (належних, допустимих та достатніх) суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 повинна бути залишена без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.122, 123, 268 КАС України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Я. І. Керекеза