Справа № 520/14239/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 р. Справа № 520/14239/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 (ухвалене суддею Спірідоновим М.О.) по справі № 520/14239/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий батальйон територіальної оборони ( АДРЕСА_1 ) НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий батальйон територіальної оборони ( АДРЕСА_1 ) НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий батальйон територіальної оборони ( АДРЕСА_1 ) НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони), яка полягає у відмові ОСОБА_1 видати відповідні накази про виплату останньому додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 та здійснити виплату додаткової винагороди, за період з 31.08.2023 по 21.09.2023 та з 11.10.2023 по 08.01.2024 включно (за 112 днів) в розмірі 366774 гривень; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати відповідні накази про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 та здійснити виплату додаткової винагороди, за період з 31.08.2023 по 21.09.2023 та з 11.10.2023 по 08.01.2024 включно (за 112 днів) в розмірі 366774 гривень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що позивач з червня 2022 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) від 08.02.2024 № 39, солдата ОСОБА_1 , стрільця - електрика 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 , звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 29.01.2024 № 19- РС у відпустку за підпунктом б пункту 2 частини 4 етапі 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, та зобов`язано вважати таким, що справи та посаду здав і направлений для зняття з військового обліку до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5044 ОСОБА_1 , позивач в період з 31.08.2023 по 06.09.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка».

Згідно із випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 269280 ОСОБА_1 , позивач в період з 07.09.2023 по 21.09.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні Харківській клінічна лікарня на залізничному транспорті № 1.

Відповідно до перевідного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 914 ОСОБА_1 , позивач в період з 11.10.2023 по 15.11.2023 та з 15.11.2023 по 29.11.2023 знаходився на лікуванні в Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь». Повний діагноз змішаний триважно-диприсивний розлад з інсомнічним компонентом та емоційно-вольовою нестійкістю.

Відповідно до Свідоцтва про хворобу № 2082-п від 08.01.2024, виданого Центральною військово-лікарською комісією ЗС України, ОСОБА_1 мобілізований до ЗС України в червні 2022 року. Брав безпосередню часть у бойових діях в період з 28.08.2022 по 23.09.2022, з 04.10.2022 по 12.11.2022, з 25.11.2022 по 01.042023, з 14.04.2023 по 19.08.2023, з 22.09І023 по 10.10.2023 (довідка про часть у бойових діях від 20.10.2023 № 6066, видана командиром військової частини НОМЕР_1 , посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_5 , видане 04.04.2023), де перебував в умовах безпосереднюї загрози власному житло, постійного фізичного та психоемоційного навантаження, під обстрілами з артилерії, стрілецької зброї, бачив загибель та поранення товаришів, відбивав ворожі штурми. Зі слів, поступове погіршення психічного стану відмічає з червня 2023 року після виконання бойових завдань в районі населеного пункту Бахмут (як повідомляє пацієнт - були дуже щільні обстріли, багато загиблих та поранених). Виникли скарги на знижений нестійкий настрій, нав`язливі спогади про лсихотравмуючі обставини в юні бойових дій, підвищена тривожність, дратівливість. За медичною допомогою не звергався, продовжував виконувати службові обов`язки. Біль у поперековому відділі хребта на фоні надмірних фізичних навантажень турбує з липня 2023 року. Згідно наданої медичної документації в серпні 2023 року з`явились скарги на періодичні раптові напади слабкості та німіння в руках «висіли як батіг», що регресували через 10 хвилин. Спочатку лікувався амбулаторно в умовах підрозділу.

В подальшому з 31.08.2023 перебував на лікуванні у КНП Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка» з діагнозом: «Вертеброгенна шийна і лопереково-крижова полірадикулопатія з больовим, міотичним синдромами, сфінтеральними порушеннями».

07.09.20234 переведений до Харківської клінічної лікарні залізничного транспорту, де було діагностовано: «Люмбалгія внаслідок остеохондрозу L3-L5, з протрузіями дисків; спондилоартрозу. Цервікалгія внаслідок остеохондрозу СЗ-С7, з протрузіями дисків. Спондилоартроз, рецидивуючий перебіг, стаціонарний етагрпомірно виражені клінічні прояви з легким порушенням функції ходи. Компресійно-ішемічнии тунельний синдром кубітального та карпального каналу зліва з сенсорними порушеннями. Соматоформна вегетативна дистонія за змішаним типом, з вираженим астено-невротичним синдромом».

Після лікування повернувся до виконання службових обов`язків. Згідно форми 100, 05.10.2023 було діагностовано: «Комбінований геморой, ускладнений тромбозом зовнішнього гемошшального вузла. Больовий синдром, люмбалгія». Для лікування направлений до НВМКЦ «»ГВКГ».

В жовтні 2023 року госпіталізований на денний стаціонар КАД НВМКЦ «ГВКГ». Зі слів, під час перебування на лікуванні, відчув прогресивне погіршення психічного стану: спогади про війну стали постійними та більш інтенсивними, виникли різкі переміни настрою зі спалахами агресивності, постійне відчуття тривоги, страху, бажання усамітнитись, чутливість до гучних звуків, зовсім не міг розслабитись, виникло відчуття провини, розпачу, періодичні суїцидальні думки. 12.10.2023 оглянутий психіатром, діагностовано: «Змішаний тривожно-депресивний розлад з інсомнією, емоційно-вольовою нестійкістю та суїцидальними намірами».

11.10.2023 для подальшого лікування переведений до клініки, психіатричної. На фоні лікування сушидальні наміри зазнали редукції, але у зв`язку зі стійким утриманням фіксації на психотравмуючих сюставинах, невротичних проявів, в листопаді 2023 року направлений на етапне реабілітаційне лікування до військової чатсини НОМЕР_6 . Незважаючи на постійний прийом заспокійливих, антидепресантів, нормотимщв, снодійних - стійкого покращення не відчув, повторно госгаталізований до клітки, психіатричної НВМІШ, фГВКГ» для продовження терапії.

Під час теперішньої госпіталізації діагностовано: «Стійкий, різко виражений змітттании тривожно-депресивний розлад зі стійкою інсомнією та емоційне» вольовою нестійкістю внаслідок перенесеної гострої реакції на стрес. Ізольований міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта, без порушення функції. Хронічний дискогенний шийний радикуліт з переважним ураженням корінців С5-С7 ліворуч, при

незначному порушенні функції'. Хронічна вергеброгенна люмбалгія. Хронічний геморой І ст. Бронхіальна астма, переметуючий перебіг, легким ступінь, фаза нестійкої ремісії. Хронічний простатит у фазі ремісії».

Перебував на обстеженні і лікуванні: КНП «ЧЦД ім М.І. Кононенка»: з 31.08.2023 по 06.09.2023; ХКЛЗТ № 1: з 07.09.2023 по 21.09.2023 у військова частина НОМЕР_6 : з 15.11.2023 по 29.11.2023; НВМКЦ «ГВКГ»: з 11.10.2023 по 15.111023; з 29.11.2023 по теперішній час.

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва:

Стійкий, різко виражений змішаний тривожно-депресивний розлад зі стійкою інсомнією та емоційно-вольовою нестійкістю внаслідок перенесеної гострої реакції' на стрес. Ізольований міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта, без порушення функції. Хронічний дискогенний шийний радікуліт з переважним ураженням корінців С5-С7 ліворуч, при незначному порушенні функцій. Хронічна вертеброгенна люмбалгія. Хронічний геморой першрго ступеня.

Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

Позивач був визнано не придатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Позивач не погодився з діями відповідача щодо виплати йому грошового забезпечення у належному розмірі, а саме не виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період перебування на лікарняному з 31.08.2023 по 21.09.2023 та з 11.10.2023 по 08.01.2024 включно (за 112 днів) в розмірі 366774 гривень та звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що позивач звертався до відповідача з рапортами щодо видачі наказів про виплату останньому додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року та здійснити виплату додаткової винагороди, за період з 31.08.2023 року по 21.09.2023 року та з 11.10.2023 року по 08.01.2024 року включно (за 112 днів) в розмірі 366774 гривень, у зв`язку з чим відповідачем не було порушено прав позивача, а оскільки відповідно до ст. 6 КАС України захисту підлягають лише порушені права, позовні вимоги не підлягають задоволенню як такі, що є передчасними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, проте з інших підстав та мотивів.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в подальшому - Закон № 2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє і до тепер.

28.02.2022 Кабінет Міністрів України затвердив Постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови № 168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 № 836 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка застосовується у частині виплати додаткової винагороди з 01.06.2023, пункт 1 Постанови № 168 викладено у новій редакції, та Постанову № 168 доповнено пунктом 1-2 такого змісту:

«Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).».

Таким чином, із урахуванням вимог пунктів 1, 2 Постанови № 168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 16.05.2024 у справі № 520/16191/23.

Наказом Міністерства оборони України «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 25.01.2023 № 44, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 177/39233 затверджено Зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197; в подальшому Порядок № 260), та доповнено Порядок новим розділом такого змісту: «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Згідно із абзацом 4 пункту 11 розділу XXXIV Порядку № 260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Пунктом 12 розділу XXXIV Порядку № 260 передбачено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Згідно із пунктом 1.2 глави 1 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800; далі Положення № 402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 закріплено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

За приписами з пунктів 21.1, 21.2 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що право на отримання додаткової винагороди до 100000 гривень мають військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а підставою для виплати цієї додаткової винагороди за вказаних обставин слугує довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення № 402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про хворобу № 2082-п, 22.12.2023 госпітальна військово-лікарська комісія психоневрологічного профілю НВМЛЦ «ГВКГ» за розпорядженням командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2023 № 7023 провела огляд ОСОБА_1 , у зв`язку із скаргами на: порушений сон, жахливі сновидіння що відображують бойові події, постійне немотивоване відчуття тривоги, розпачу, розгубленості, нав`язливі спогади про тсихотравмуючі обставини, дратівливість, спалахи агресії, чутливість до гучних звуків, зниження пам`яті на поточні події, зниження мотивації до буденних справ, постійний головний біль, біль в шийному та поперековому відділах хребта, оніміння 4, 5 пальців обох кистей, періодичне оніміння ніг при фізичному навантаженні, дискомфорт у ділянці промежини, виділення крові гри дефекації (в анамнезі), задишку при фізичному навантаженні, періоди нестачі повітря у вечірні години, утруднений сечопуск, ослаблення ерекції, що, на думку позивача, пов`язане із поступовим погіршенням психічного стану з червня 2023 року після виконання бойових завдань в районі населеного пункту Бахмут.

У зв`язку із вищезазначеними скаргами, позивача направлено напроходження обстеженнь та лікування, проте, 08.01.2024 Центральною військово-лікарською комісією ЗС України, зроблено висновок про не придатним до військової служби з виключенням з військового облік, із зазначенням діагнозу - стійкий, різко виражений змішаний тривожно-депресивний розлад зі стійкою інсомнією та емоційно-вольовою нестійкістю внаслідок перенесеної гострої реакції' на стрес. Ізольований міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта, без порушення функції. Хронічний дискогенний шийний радікуліт з переважним ураженням корінців С5-С7 ліворуч, при незначному порушенні функцій. Хронічна вертеброгенна люмбалгія. Хронічний геморой першрго ступеня. Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини

перебування позивача на лікарняному пов`язане

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки перебування позивача на лікарняному не пов`язане з отриманням поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини то відсутні підстави для нарахування та виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, передбаченої пунктами 1, 2 Постанови № 168, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Таким чином, із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги апеляційної скарги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповнення або зміні його мотивувальної частини (ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 у справі № 520/14239/24 змінити з підстав і мотивів відмови у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 243, 308, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 по справі № 520/14239/24 - змінити з підстав і мотивів відмови у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич