Справа № 162/1005/24
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/1005/24
Провадження № 2-а/162/4/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П.,

представника позивача Пасевича О.П.,

представника відповідача Корецької А.М.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом 04 листопада 2024 року.

Ухвалою від 11 листопада 2024 року у справі відкрито спрощене провадження, а питання поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду постановлено вирішити у підготовчій частині судового розгляду.

Ухвалою від 28 листопада 2024 року позивачу поновлено строк звернення до суду з цим позовом.

У судовому засіданні 26 грудня 2024 року брали участь представник позивача Пасевич О.П. та представник відповідача Корецька А.М.

У судове засідання 14 січня 2025 року сторони не з`явилися. На підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

2. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 серії ВН № 426 від 21 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Позивач свої вимоги мотивує тим, що маючи право на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, 27 вересня 2024 року він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач подав усі необхідні документи для отримання відстрочки, натомість працівники центру комплектування повідомили позивача про порушення ним правил військового обліку та склали протокол про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 КУпАП. Оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав поштою 31 жовтня 2024 року, з якої дізнався, що у період проведення мобілізації та протягом дії правого режиму воєнного стану упродовж 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесенні змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» станом на 28 вересня 2024 року не уточнив свої персональні дані, чим порушив абзац 5 частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частину третю статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підпункт 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, під час дії особливого періоду. Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 повинен був отримати від уповноважених органів та реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді, мав у розпорядженні усі персональні дані позивача, адже ОСОБА_1 неодноразово отримував бойові повістки з направлення у військові частини, в яких його не приймали на військову службу за станом здоров`я.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 426/426 зазначено, що до нього додано копію повістки № 400196, роздруківку з АІТС «Оберіг», однак цих документів разом з копією протоколу позивачу не додано.

Крім цього, позивач вважає, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими структурними підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Таким чином, керівники районних центрів у контекстів положень статті 235 КУпАП не мають права розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати стягнення.

Представник позивача Пасевич О.П. у судовому засіданні 26 грудня 2024 року позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Звернув увагу суду, що підпис на супровідному листі про направлення оскаржуваної постанови з незрозумілих причин підписано начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач володів усіма актуальними даними щодо ОСОБА_1 . На цей час військовий квиток позивача знаходиться у відповідача. У фабулі правопорушення не розкрито об`єктивної сторони, не вказано місце, час вчинення правопорушення тощо.

3. Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Представник відповідача Корецька А.М. у судовому засіданні 26 грудня 2024 року проти задоволення позову заперечила з таких підстав.

ОСОБА_1 з 16 жовтня 1997 року перебуває на військовому обліку. Відповідно Закону України № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» позивач протягом 60 днів з 18 травня по 16 липня 2024 року був зобов`язаний уточнити свої військово-облікові дані, однак цього не зробив. ОСОБА_1 з`явився у другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 27 вересня 2024 року. Спеціалістом територіального центру встановлено факт порушення та в присутності ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, який було направлено на розгляд начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 . Порушник не з`явився на розгляд справи. Постанову після її винесення було передано у другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якого і направлено її копію позивачу. Строки направлення копії постанови не дотримано через завантаженість.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показала, що з 03 листопада 2023 року по 01 грудня 2024 року працювала спеціалістом у ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 27 вересня 2024 року прибув по повістці у центр комплектування. Відповідно до бази даних «Оберіг» військовозобов`язаний не уточнив свої персональні дані у встановлений законом період, у зв`язку з цим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 КУпАП. ОСОБА_1 попередньо направлявся у військові частини для проходження військової служби за мобілізацією, однак точні дати свідок не пам`ятає. Відстрочку від мобілізації ОСОБА_1 оформлено з 03 листопада 2024 року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27 вересня 2024 року ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме: у період проведення мобілізації та протягом дії правового режиму воєнного стану, упродовж 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» станом на 28 вересня 2024 року не уточнив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у районному територіальному центрі, чим порушив абзац 5 частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частину третю статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підпункт 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, під час дії особливого періоду. До протоколу долучено копію повістки № 400196 та роздруківку з АІТС «Оберіг».

Постановою серії ВН № 426 від 21 жовтня 2024 року, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП за викладеної у протоколі фабули правопорушення.

У відповідь на запит суду начальник другого ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що ОСОБА_1 13 березня 2023 року відправлявся у Збройні сили України за мобілізацією, однак у зв`язку із скаргами на стан здоров`я військова частина НОМЕР_1 відмовилась приймати його на військову службу.

5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Вивчивши позовну заяву, додані матеріали, суд дійшов таких висновків.

Процесуальний порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності встановлені КУпАП.

Відповідно до частин першої-третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частина третя статті 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинені в особливий період.

Згідно із статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 1 Положення (далі Положення) про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23 лютого 2022 року, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Згідно з абзацами 1-4 пункту 3 Положення Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки очолюють керівники, які організовують діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються оперативному командуванню, в зоні відповідальності якого вони перебувають згідно з військово-адміністративним поділом території України. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Безпосереднє керівництво територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки і контроль за їх діяльністю здійснюють відповідні оперативні командування, а загальне - Командування Сухопутних військ Збройних Сил, яке узгоджує основні питання діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з відповідними структурними підрозділами Генерального штабу Збройних Сил та Міноборони.

Пунктом 7 Положення визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Згідно з абзацами 5, 6 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. У разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений статтею 77 КАС, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. У справах про оскарження постанов про адміністративні правопорушення для суб`єктів владних повноважень частина друга статті 77 КАС є спеціальною нормою по відношенню до частини першої статті 77 КАС, а тягар доказування у випадку заперечення проти позову покладається на відповідача.

Аналізуючи наведене вище законодавство, суд вважає помилковим судження позивача, що структурна підпорядкованість районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідним обласним територіальним центрам вказує на несуб`єктність начальників районних територіальних центрів розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення. Отже, суд дійшов до переконання, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 має право розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Суд констатує наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу проступку, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП щодо невиконання обов`язку відповідно до абзаців 5, 6 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» з уточнення протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом адреси проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інших персональних даних. Між тим, необхідно констатувати, що відповідач не надав суду доказів вчинення цього проступку ОСОБА_1 .

Крім цього, суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові допущено помилку у визначенні періоду вчинення проступку. Протокол складено 27 вересня 2024 року, а в фабулі правопорушення зазначено про невиконання ОСОБА_1 обов`язку з уточнення своїх даних станом на 28 вересня 2024 року.

Зазначене у сукупності є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

6. Питання розподілу судових витрат.

Позивач при поданні позовної заяви сплатив 605,60 гривень судового збору.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС зазначені витрати необхідно стягнути з відповідача.

7. Висновок суду щодо позовних вимог.

Керуючись статтями 242-246, 286 КАС, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 серії ВН № 426 від 21 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок відповідних бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Ім`я позивача: ОСОБА_1 ; місце проживання позивача: АДРЕСА_1 ; РНОКПП позивача: НОМЕР_2 .

Найменування відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місцезнаходження відповідача: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ відповідача: НОМЕР_3 .

Суддя В.Д. Глинянчук