Справа № 300/6608/24
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" січня 2025 р. справа № 300/6608/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Військова частина НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ), 30.08.2024 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також відповідач 1), Військової частини НОМЕР_2 (далі також відповідач 2) про визнання протиправним та скасування наказу, а також зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.08.2024 позивача між АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , близько 07:00 год зупинено працівниками поліції. Надалі, останні спільно з працівниками ТЦК та СП у примусовому порядку, без будь-яких підстав, доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби. Оскільки у позивача була підстава для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, то він пояснив працівникам поліції та ТЦК та СП про те, що спочатку має намір оформити відстрочку, а вже після надання позивачу відстрочки готовий пройти огляд ВЛК. Однак, незважаючи на вказані обставини, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено позивачу у прийнятті заяви на оформлення відстрочки, натомість, застосовуючи психологічний тиск та вплив на позивача працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 змусили його пройти огляд ВЛК. Після проходження огляду, позивачу повідомили, що його нібито зараховано на військову службу, проте вказали, що він може пізніше подати перелік документів. Проте, 20.08.2024 коли позивач повторно звернувся до ТЦК та СП, йому відмовили у прийнятті поданих документів, зазначивши, що він уже являється військовослужбовцем, у тому йому не може бути оформлено відстрочку. Враховуючи наведене, вважає протиправним наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов його на військову службу під час мобілізації та просить його скасувати, а також зобов`язати в/ч НОМЕР_2 прийняти рішення про звільнення його від проходження військової служби.
Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову у даній справі, в якій просить суд забезпечити позов шляхом зобов`язання заборонити Військовій частині НОМЕР_2 в особі його посадових осіб, вчиняти дії щодо відрядження та переміщення у зону проведення бойових дій та на військові навчання за межі Івано-Франківської області, а також зупинити дію мобілізаційного розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов позивача на військову службу, до набрання законної сили рішенням суду в цій адміністративній справі.
Ухвалою суду від 02.09.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №300/6608/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - відмовлено.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку позовної заяви (а.с.28-29).
13.09.2024 позивачем зазначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недолік усунуто, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.33-34).
Ухвалою суду від 17.10.2024 замінено Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) на Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ), а також залучено до участі в даній справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) (а.с.105-107).
Ухвалою суду від 17.10.2024 клопотання про зміну предмета позову та витребування додаткових доказів - задоволено. Ухвалено здійснювати подальший розгляд справи у межах таких позовних вимог:
1) визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до військової частини (підрозділу) НОМЕР_2 ;
2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 від проходження військової служби (а.с.108-110).
Позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, у якій зокрема зазначає, що у відзиві на позов відповідач НОМЕР_5 дещо перекручує інформацію. Звертає увагу на те, що не зважаючи на те, чи він оформив відстрочку раніше чи не оформив, його мобілізація була незаконною, оскільки мав право на відстрочку. Просив позовні вимоги задовольнити (а.с.100-102).
Відповідач 1 скористався своїм правом на подання заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначив, що дії відповідача 1 були правомірними. Просив у задоволенні позову відмовити (а.с.119-121).
Військова частина НОМЕР_1 скористалася своїм правом на подання відзиву на позов, який надійшов на адресу суду 05.11.2024. У даному відзиві представник відповідача, зокрема звернув увагу на те, що до позовної заяви позивачем долучені акт обстеження матеріально-побутових умов №158 від 19.08.2024, довідка Обертинської селищної ради від 19.08.2024 №175/09-10/3, акт про встановлення факту здійснення догляду від 21.08.2024, заява ОСОБА_3 від 19.08.2024, дві заяви ОСОБА_1 від 19.08.2024, талон-повідомлення від 20.08.2024, датовані після призову позивача на військову службу по мобілізації. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач до моменту його мобілізації, звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з цим позовні вимоги вважає безпідставними та просив у задоволенні позову відмовити.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини.
У межах здійснення заходів оповіщення в зв`язку із проведенням загальної мобілізації, військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з працівниками Національної поліції 18.08.2024 перевірено документи громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до інформації автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системою "Оберіг" з`ясовано, що позивач являється військовозобов`язаним, підлягає мобілізації, відомостей про наявність відстрочки від військової служби під час мобілізації не зазначено.
Враховуючи те, що позивач за наявною інформацією підлягає мобілізації, йому запропоновано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних, проходження ВЛК та вирішення питання проходження військової служби, на що позивач погодився та прибув до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 .
18.08.2024 позивача направлено для проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби.
За результатами проходження військово-лікарської комісії, довідкою №167/1849 від 18.08.2024 ОСОБА_1 , 1981 року народження визнано придатним до військової служби. Із висновком ВЛК позивач ознайомився шляхом проставлення особистого підпису в довідці, зауважень не висловлював (а.с.60).
У зв`язку з тим, що позивач за станом здоров`я є придатним до військової служби, підстав для відстрочки не встановлено, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №293 від 18.08.2024 призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку, які 18.08.2024 призвані і відправлені в складі команди до в/ч НОМЕР_2 , із подальшим зняттям із військового обліку, зокрема солдата ОСОБА_1 , 1981 р.н. (а.с.62).
У той же день позивача включено до списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 , де останній проходить військову службу. Початок проходження служби з 18.08.2024 також підтверджується долученою до позовної заяви довідкою ВЧ НОМЕР_2 від 19.08.2024 №1477/1/1125-Д (а.с.60).
Після мобілізації позивача та включення його до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , позивач 20.08.2024 прибув до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Де зазначив, що здійснює догляд за батьком, який являється особою з інвалідністю II групи і потребує постійного догляду. Долучив акт обстеження матеріально-побутових умов №158 від 19.08.2024; довідку Обертинської селищної ради від 19.08.2024 №175/09-10/3; Акт про встановлення факту здійснення догляду від 21.08.2024; заяву ОСОБА_4 від 19.08.2024; дві заяви ОСОБА_1 від 19.08.2024; талон-повідомлення від 20.08.2024 (а.с.12-15, 18-21).
Не погодившись із наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.08.2024 №293 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації", позивач звернувся з позовом до суду.
Вирішуючи вказаний спір суд керується таким.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Статтею 65 Конституції України визначено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжено та на момент розгляду справи, триває.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
За приписами п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначає правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з ч. 6 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" розрізняють наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Мобілізаційна підготовка та мобілізація є складовими частинами комплексу заходів, які здійснюються з метою забезпечення оборони держави, за винятком цільової мобілізації. (ч. 1 ст. 3 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію").
За приписами ч. 8 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.
Статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначені категорії осіб, які мають право отримати відстрочку під час мобілізації та підстави такої відстрочки.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.
Відповідно до п. 61 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 № 560 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Порядок № 560) військовозобов`язані, які здійснюють догляд (постійний догляд) за особами, зазначеними у пунктах 9, 13, 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та які не мають права на призначення компенсації (допомоги, надбавки) на догляд за ними, для розгляду питання надання їм відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації звертаються до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем свого перебування на військовому обліку із заявою у паперовій або електронній формі, зокрема, у разі технічної реалізації засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, до якої додається письмова заява особи, яка потребує догляду чи постійного догляду, довільної форми із зазначенням реєстраційного номера облікової картки платника податків, про підтвердження відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані її утримувати (чоловік/дружина, працездатні діти), чи інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд.
Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відокремлений відділ перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаної особи та особи, яка потребує догляду (постійного догляду), наявність інших зареєстрованих/задекларованих осіб за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи, яка потребує догляду, з використанням відомостей Державного електронного реєстру військовозобов`язаних України, Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну. Матеріали за результатами перевірки надсилаються керівнику виконавчого органу місцевого самоврядування за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного, який здійснює догляд.
У разі виявлення невідповідності наведених у заяві військовозобов`язаного даних або непідтвердження факту встановлення здійснення ним догляду (постійного догляду) комісією заява не розглядається.
Для встановлення факту здійснення догляду (постійного догляду) військовозобов`язаний, який здійснює догляд (постійний догляд), звертається із заявою на ім`я керівника виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання.
Розгляд заяви здійснює комісія із встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду), рішення про утворення якої приймається керівником виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного, який звернувся із відповідною заявою.
До складу комісії із встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) можуть входити депутати місцевої ради, представники виконавчих органів місцевого самоврядування, громадських організацій загальною чисельністю не менше п`яти осіб.
За результатами роботи комісія із встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) з урахуванням наданих районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом матеріалів складає акт про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) (додаток 8). Зазначений акт є одним із документів, які надаються військовозобов`язаним до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
У разі відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за умови наявності кількох військовозобов`язаних осіб, особа з інвалідністю I чи II групи складає заяву за формою згідно з додатком 15, де зазначає особу, яку вона обирає для здійснення свого утримання (догляду).
Згідно п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку); розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Пунктом 11 Положення № 154 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
Як зазначалося судом вище, у межах здійснення заходів оповіщення в зв`язку із проведенням загальної мобілізації, військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з працівниками Національної поліції 18.08.2024 перевірено документи громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до інформації автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системою "Оберіг" з`ясовано, що позивач являється військовозобов`язаним, підлягає мобілізації, відомостей про наявність відстрочки від військової служби під час мобілізації не зазначено.
Враховуючи те, що позивач за наявною інформацією підлягає мобілізації, йому запропоновано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних, проходження ВЛК та вирішення питання проходження військової служби, на що позивач погодився та прибув до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 .
18.08.2024 позивача направлено для проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби.
За результатами проходження військово-лікарської комісії, довідкою №167/1849 від 18.08.2024 ОСОБА_1 , 1981 року народження визнано придатним до військової служби. Із висновком ВЛК позивач ознайомився шляхом проставлення особистого підпису в довідці, зауважень не висловлював (а.с.60).
У зв`язку з тим, що позивач за станом здоров`я є придатним до військової служби, підстав для відстрочки не встановлено, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №293 від 18.08.2024 призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку, які 18.08.2024 призвані і відправлені в складі команди до в/ч НОМЕР_2 , із подальшим зняттям із військового обліку, зокрема солдата ОСОБА_1 , 1981 р.н. (а.с.62).
У той же день позивача включено до списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 , де останній проходить військову службу. Початок проходження служби з 18.08.2024 також підтверджується долученою до позовної заяви довідкою ВЧ НОМЕР_2 від 19.08.2024 №1477/1/1125-Д (а.с.60).
Після мобілізації позивача та включення його до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , позивач 20.08.2024 прибув до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Де зазначив, що здійснює догляд за батьком, який являється особою з інвалідністю II групи і потребує постійного догляду. Долучив акт обстеження матеріально-побутових умов №158 від 19.08.2024; довідку Обертинської селищної ради від 19.08.2024 №175/09-10/3; Акт про встановлення факту здійснення догляду від 21.08.2024; заяву ОСОБА_4 від 19.08.2024; дві заяви ОСОБА_1 від 19.08.2024; талон-повідомлення від 20.08.2024, датовані після призову позивача на військову службу по мобілізації (а.с.12-15, 18-21).
Таким чином, відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи в межах та в спосіб, передбачений чинним законодавством призвав на військову службу ОСОБА_1 .
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України- для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Згідно з абз. 2 ч. 3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII, під час мобілізації військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин зобов`язані з`явитися до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях
Відповідно до абзацу 7 пункту 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема, здійснюють формування команд призовників для організованого їх відправлення на збірний пункт територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя.
Згідно з абзацом 14 пункту 14 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідає за здійснення заходів оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву) та на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, відповідно до порядку мобілізаційного розгортання, визначеного Міноборони та Генеральним штабом Збройних Сил, а також на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
У відповідності до підпункту 1 пункту 81 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, призначення на посади здійснюється військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) - Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі - номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.
Пунктом 4 розділу І Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої Наказ Міністерства оборони України 15 вересня 2022 року № 280, облік особового складу організовується і ведеться на підставі штатів (штатних розписів), наказів відповідних командувачів, командирів та керівників (далі - командир (керівник)) органів військового управління та органу управління Держспецтрансслужби, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, у тому числі наказів по особовому складу, наказів по стройовій частині та інших документів, передбачених цією Інструкцією.
Виходячи із наведених приписів законодавства, процес призову на військову службу має декілька етапів. До повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 входить здійснення оповіщення військовозобов`язаних, забезпечення проходження особового ВЛК та визначення придатності до військової служби, забезпечення доставки громадян до збірного пункту обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У вказаній частині функцій ІНФОРМАЦІЯ_5 діяв на підставі та в межах повноважень, передбачених Конституцією України, законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Порушень не допущено.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до військової частини (підрозділу) НОМЕР_2 , є такою, що не підлягає до задоволення.
Окрім цього суд звертає увагу на те, що позивач як діючий військовослужбовець не позбавлений права на звільнення з військової служби на підставі статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Що стосується позовної вимоги до відповідача-2 про прийняття рішення про звільнення від проходження військової служби ОСОБА_1 , суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 12.1 розділу XII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170, звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється наказами посадових осіб, визначених пунктом 225 Положення № 1153/2008.
Згідно з абзацом другим пункту 225 Положення №1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону № 2232-XII у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
Пункт 233 Положення №1153/2008 передбачає, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Пунктом другим частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII визначені підстави звільнення з військової служби під час воєнного стану військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Серед таких підстав відсутнє скасування наказу про призов особи на військову службу та наказу щодо проходження військової служби.
У свою чергу, наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.08.2024 №293 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" в частині призову та відправку у військову частину НОМЕР_2 , як акт індивідуальної дії, є вже реалізованим, а його дія вичерпана, а тому скасування такого наказу не має наслідком автоматичного звільнення позивача з військової служби.
Позивач із рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 про його звільнення із зазначенням підстав, визначених пунктом другим частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII, за наслідками розгляду якого мало бути прийняте відповідне рішення, не звертався.
Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Проте, у вказаному випадку зобов`язання відповідача 2 видати прийняти рішення про звільнення позивача від проходження військової служби є передчасним, оскільки ні позивачу, ні суду не відомо, чи після подання відповідного рапорту, відповідачем 2 буде відмовлено позивачу у добровільному вчиненні дій щодо звільнення позивача від проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 .
За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
в задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_7 , АДРЕСА_4 ), Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, - відмовити.
Сторонам рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.