Справа № 742/6480/24
Суддя: Ільченко О. І.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/6/25
Єдиний унікальний № 742/6480/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченка О.І., за участю секретаря судового засідання Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №538498 від 29.10.2024, винесену відносно ОСОБА_1 за ст.140 КУпАП про накладення на нього штрафу в розмірі 1020,00 грн. Крім того, просив стягнути з відповідача судовий збір.

Позов мотивований тим, що старшим інспектором ВБДР УПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції Гордійчуком М.В. 29.10.2024 о 11 год. 11 хв. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №538498, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КупАП. Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 26.09.2024 о 12 год. 50 хв. в м.Пирятин, вул.Гребінківська, залізничний переїзд 785 км+024 м (786 км), перебуваючи на посаді начальника виробничого підрозділу «Прилуцька дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», не вжив практичних та організаційних заходів щодо облаштування залізничного переїзду 785 км+024 м (786 км) з цілодобовим обслуговуванням черговим працівником автоматичних (напівавтоматичних) або електричним шлагбаумом, чим порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при улаштуванні залізничних переїздів, а саме вимоги Наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.01.2007 №54, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2007 за №162/13429 «Про затвердження Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів».

Позивач вважає, що дана постанова є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню, посилаючись на те, що у постанові не конкретизовано та не розшифровано, які саме положення інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів порушено, не зазначено у чому саме полягає недодержання правил, норм і стандартів при утриманні залізничних переїздів. Крім того, при складанні постанови інспектором не досліджувалася посадова інструкція Похиленка В.П., а отже не зрозуміло на підставі чого було зроблено висновок, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення.

09.12.2024 до суду надійшов відзив від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, згідно з яким, представниця відповідача заперечувала проти задоволення позову, мотивуючи це тим, що 26.09.2024 старшим інспектором ВБДР УПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції Гордійчуком М.В. було складено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, згідно з яким встановлено, що залізничний переїзд не обладнаний автоматичними/напівавтоматичними або електричними шлагбаумами, що є порушенням вимог Інструкції. В результаті розгляду справи було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП. Оскільки позивач дійсно порушив правила дорожнього руху, його позовні вимоги є безпідставними.

17.12.2024 до суду надійшла відповідь на відзив від ОСОБА_1 , згідно з якою позивач зауважив, що ним було організовано та проведено обстеження залізничних переїздів. Такі обстеження проводяться щорічно у квітні-травні, а на переїздах з автобусним рухом додатково у вересні-жовтні. Також позивач зазначає, що АТ «Укрзалізниця» не погоджувало жодних маршрутів автобусних рухів через залізничний переїзд 783 км+138 м (784 км) в м.Пирятин.

У судове засідання позивач не з`явився, проте подав до суду заяву, згідно з якою просив провести розгляд без його участі.

Представниця відповідача у судове засідання не з`явилася, проте безпосередньо у відзиві просила провести розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного переконання.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №538498 від 29.10.2024, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1020,00 грн. Із зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 26.09.2024 о 12 год. 50 хв. в м.Пирятин, вул.Гребінківська, залізничний переїзд 785 км+024 м (786 км), перебуваючи на посаді начальника виробничого підрозділу «Прилуцька дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», не вжив практичних та організаційних заходів щодо облаштування залізничного переїзду 785 км+024 м (786 км) з цілодобовим обслуговуванням черговим працівником автоматичних (напівавтоматичних) або електричним шлагбаумом, чим порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при улаштуванні залізничних переїздів, а саме вимоги Наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.01.2007 №54, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2007 за №162/13429 «Про затвердження Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів» (а.п.13, 27).

26.09.2024 старшим інспектором ВБДР УПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції Гордійчуком М.В. було складено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, згідно з яким встановлено недоліки в утриманні та експлуатації ділянки, а саме: залізничний переїзд не обладнаний автоматичними/напівавтоматичними або електричними шлагбаумами (а.п.30).

Відповідно до копії листа №19366/41/26/01-2024 від 16.10.2024 та копії повідомлення №19365/41/28/2024 від 16.10.2024, ОСОБА_1 викликали для розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності до Управління патрульної поліції в Полтавській області (а.п.31,32).

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ст. 2 КАС України).

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ч.1 ст.140 КупАП передбачає покарання за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЗУ «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому необхідно також врахувати і практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin V. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «...суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного з`ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення Правил дорожнього руху та Закону України «Про дорожній рух», оскільки відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення та те, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч.2 ст.77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №538498 від 29.10.2024 прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даного адміністративного позову в частині скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Стосовно вимог позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Виключний перелік органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення міститься в статті 213 КУпАП, до яких відносяться як суди, так і органи Національної поліції. Проте, розмежування підвідомчості спорів між даними органами зазначене у статтях 221-222 КУпАП.

Згідно з приписами ст.222 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 140 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції та не передбачає повноваження судів розглядати дані справи в розумінні глави 22 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 140 КУпАП, органи Національної поліції виносять постанову (частина 1 статті 283 КупАП). Відповідно до частини 1 статті 284 КупАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 статті 140 КУпАП, належить органам Національної поліції та відноситься до дискреційних повноважень останніх.

Тому суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у статті 222 КУпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених статтею 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього.

Вказане знаходить своє відображення в постанові Верховного Суду від 16.07.2018 у справі №214/2517/17.

Враховуючи вимоги ст.139 КАС України, у зв`язку з задоволенням позову судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень, тобто Департаменту патрульної поліції на користь позивача.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.12, 72, 90, 241, 243, 286, 293, 295 КАС України,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ-40108646, юридична адреса: вул.Кременчуцька, буд.2В, с.Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №538498 від 29 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1020,00 гривень скасувати.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ-40108646, юридична адреса: вул.Федора Ернста, буд.3, м.Київ, 03048) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.01.2025.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО