Справа № 440/6998/21
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 р.Справа № 440/6998/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2024, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, м. Полтава, по справі № 440/6998/21

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України про накладення штрафу та встановлення нового строку для подання звіту у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 призначено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії до розгляду у письмовому провадженні. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати до Полтавського окружного адміністративного суду в строк до 10 жовтня 2024 року докази щодо вчинення дій, спрямованих на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі №440/6998/21.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 скасувати та ухвалити постанову, якою заяву про встановлення судового контролю задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідач не виконує і не збирається виконувати судові рішення, неодноразово ухилився від обов`язку виконати рішення суду, свідомо порушує права позивача гарантовані ст. 129-1 Конституції, діє на шкоду правам позивача, ставиться зі зневагою до громадян України, до Конституції та законів України, до судових рішень, які набрали законної сили, не виконує рішення суду, постійна недобросовісність в діях відповідача.

27.06.2024 відповідач виплатив невідомі кошти в розмірі 8052,39 грн., які нікому не пояснює що це за розмір, позивачу відповіді не надає, суд ввів в оману що нібито все виплатив, що не відповідає дійсності, тобто виконав частково, та не збирається виконати судове рішення повністю. Апелянт зауважив, що 12814,62 грн. - 8052,39 грн. = 4762,23 грн., є недоплата за розрахунком відповідача. Також невиплачена індексація по включенню в обрахунок матеріальної допомоги за 2013 рік. Також невиплачена індексація по включенню в обрахунок грошової допомоги для оздоровлення за 2013 роки.

Позивач зазначив, що у 2021 році розмір індексації встановлено відповідачем, а рішенням суду від 29.04.2022 у справі № 440/6998/21 зобов`язано в/ч НОМЕР_1 здійснити позивачу перерахунок та виплату одноразових видів грошового забезпечення в тому числі з урахуванням цієї індексації грошового забезпечення.

Відповідно розмір виплаченої індексації не вчинений відповідачем у нових правовідносинах з позивачем, а при виконанні резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 у справі № 440/6998/21, проте суд першої інстанції відмовився перевіряти вчинені дії відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Представником відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , подано заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з вимогами ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013, у рішенні від 26 червня 2013 року звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Тобто, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З огляду на викладене, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений ст. 382 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимим доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишається невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду від 27 лютого 2020 року по справі №640/3719/18, від 04 березня 2020 року по справі №539/3406/17.

При цьому, застосування такого контролю у формі встановлення строку на подання звіту про виконання судового рішення може відбуватися як при прийнятті рішення у справі, так і пізніше. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №539/3406/17.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31 липня 2018 року у справі №235/7638/16-а, в ухвалі від 23 квітня 2019 року у справі №805/516/18-а, у постанові від 26 березня 2020 року у справі №823/175/17.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст. 129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 у справі №440/6998/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні з військової служби без урахування в складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату вихідної допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням в складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, а також з урахуванням в складі грошового забезпечення суми надбавки, що передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі 1803,38 грн з урахуванням виплаченої суми. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у 2013 році матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення без урахування в складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення за 2013 рік з урахуванням в складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили.

В обґрунтування заяви про застосування заходів судового контролю, ОСОБА_1 зазначив, що позивач неодноразово звертався до відповідача виконати судові рішення які набрали законної сили по справі № 440/6998/21, проте відповідач виконав їх частково, та постійно ігнорує включити в обрахунок належні суми індексації грошового забезпечення. 27.06.2024 відповідач виплатив кошти в розмірі - 8052,39 грн., тобто виконав частково, та не збирається виконати судове рішення повністю. 12814,62 грн. - 8052,39 грн. = 4762,23 грн., що є недоплата. Також невиплачена індексація по включенню в обрахунок матеріальної допомоги за 2013 рік. Також не виплачена індексація по включенню в обрахунок грошової допомоги для оздоровлення за 2013 роки.

В свою чергу, відповідач надав до суду пояснення, в яких зазначив, що Військова частина НОМЕР_1 станом на 01.10.2024 року повністю виконала рішення суду. Так, 26.06.2024 року ОСОБА_1 було здійснено перерахунок МД, ГДО за 2013 рік та ОГД за 2014 рік з врахуванням індексації грошового забезпечення з базовим місяцем січень 2008 року. Згідно карток особового рахунку виплата грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань була виплачена в липні 2013 року, тому суму нарахованої індексації було взято в розмірі 621,67 грн. Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні відбулась в лютому 2014 року, тому суму нарахованої індексації було взято в розмірі 660,16 грн.

Просив довідку - розрахунок індексації ОСОБА_1 з базовим січень 2008 року за період з січня 2008 рік по 25 лютого 2014 року вважати помилковою.

На підтвердження виконання рішення суду, відповідач надав до суду копію картки особового рахунку по ОСОБА_1 за період з 25.02.2013 по 25.02.2014; копію довідки - розрахунку індексації грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні; копію платіжної інструкції № 23-4022 від 11.12.2023 року; копію платіжної інструкції № 23-3934 від 29.11.2023 року; копію платіжної інструкції № 43-2194 від 26.06.2024 року.

Проаналізувавши вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем виконано зобов`язання в межах, визначених рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 року у справі № 440/6998/21.

З матеріалів справи судом також встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до Полтавського окружного адміністративного суду із заявами в порядку статті 382 КАС України про встановлення судового контролю у справі № 440/6998/21.

Ухвалою суду від 02.02.2024 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії було призначено до розгляду у письмовому провадженні. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати до Полтавського окружного адміністративного суду в строк до 06 лютого 2024 року докази щодо вчинення дій, спрямованих на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі №440/6998/21.

Враховуючи, що відповідачем, на виконання ухвали суду від 02 лютого 2024, було частково надано до суду докази щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі № 440/6998/21, а саме: платіжну інструкцію № 23-4022 від 11 грудня 2023 року про виплату позивачу суми у розмірі 15 007,62 грн та платіжну інструкцію № 23-3934 від 29 листопада 2023 року про виплату позивачу суми у розмірі 67 117,41 грн., ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 було витребувано від Військової частини НОМЕР_1 докази щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі №440/6998/21 а саме: розрахунки нарахованих та виплачених позивачу сум відповідно до платіжних інструкцій № 23-4022 від 11 грудня 2023 року та № 23-3934 від 29 листопада 2023 року.

На виконання ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 Військовою частиною НОМЕР_1 було повідомлено суду про те, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі від 29 квітня 2022 року № 440/6998/21 проведено ОСОБА_1 нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення за рішенням суду з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, проте докази про врахування індексації грошового забезпечення до суду не надано.

Враховуючи відсутність доказів повного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у цій справі, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 заяву ОСОБА_1 щодо встановлення судового контролю у справі та подання звіту про виконання судового рішення задоволено. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати до Полтавського окружного адміністративного суду протягом 30 днів з дня отримання цієї ухвали звіт про повне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі №440/6998/22 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Військовою частиною НОМЕР_1 було повідомлено про те, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі від 29 квітня 2022 року № 440/6998/21 проведено ОСОБА_1 нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення за рішенням суду з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Враховуючи, що військовою частиною НОМЕР_1 вжито заходи на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду 29 квітня 2022 року у справі №440/6998/21, проте, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу на виконання рішення суду військовою частиною НОМЕР_1 на час винесення ухвали не була здійснена, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати до Полтавського окружного адміністративного суду протягом 30 днів з дня отримання цієї ухвали звіт про повне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі №440/6998/22 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії; в іншій частині заяви ОСОБА_1 відмовлено.

На виконання вищезазначеної ухвали від 31 травня 2024 року відповідачем відповідно до розрахунково-платіжної відомості № б/н доплата з врахуванням індексації № 440/6998/21 було нараховано та виплачено позивачу індексацію у розмірі 8175,02 грн.

Колегія суддів зазначає, що зміст заяви про встановлення судового контролю, яка є предметом розгляду в межах спірних правовідносин, свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично не погоджується із розміром виплаченої індексації на виконання судового рішення.

При цьому, зі змісту рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 у справі № 440/6998/21 вбачається, що питання про визначення певного розміру невиплаченої індексації судом не вирішувалось та суд не зобов`язував військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію у розмірі 12814,62 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що, вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, а тому процесуальна процедура вирішення питання щодо встановлення судового контролю за рішення суду, виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Необхідно також зауважити, що розглядаючи заяву, подану в порядку статті 382 КАС України, суд не вирішує спору повторно, а лише усуває перешкоди на шляху виконання вже прийнятого раніше рішення.

При цьому, необхідно зауважити, що суд не може змінювати резолютивну частину рішення, яке виконується.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що між позивачем та Військовою частиною НОМЕР_1 виник новий спір щодо правомірності/неправомірності обчислення індексації вихідної допомоги при звільненні з військової служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення.

Враховуючи викладене, на переконання суду, в даному випадку заявлені позивачем вимоги в межах заяви, поданої в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, можуть слугувати підставою для звернення позивача із окремим позовом до суду.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що позивачем вчинялися дії, що спрямовані на виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 року у справі № 440/6998/21 в примусовому порядку.

Так, в матеріалах справи міститься постанова про закінчення виконавчого провадження № 69980049 від 09.01.2024, якою виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 440/6998/21, виданого 07.07.2022 про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення за 2013 рік з урахуванням в складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум, закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" - фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З урахуванням вищенаведеного, проаналізувавши доводи позивача щодо поданої заяви, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви, поданої в порядку статті 382 КАС України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірних висновків про відмову у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 440/6998/21.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 року по справі № 440/6998/21 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 по справі № 440/6998/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 15.01.2025 року