Справа № 715/2929/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 715/2929/24

Головуючий у 1-й інстанції: Маковійчук Ю.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

14 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 25 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної митної служби України про скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернулась із позовом до Глибоцького районного суду Чернівецької області в якому просила:

- визнати протиправною постанову у справі про порушення митних правил № 0683/40800/24 від 21.08.2024, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України

- у постанові Чернівецької митниці Державної митної служби України у справі про порушення митних правил № 0683/40800/24 від 21.08.2024 відносно ОСОБА_1 змінити захід стягнення застосований до правопорушника в межах, передбачених ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України, зі штрафу в сумі 104 714, 28 грн на штраф у сумі 8 927, 65 грн

- стягнути із бюджетних асигнувань Чернівецької митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені із розглядом справи

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 25.10.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в день вчинення порушення митних правил посадовій особі митниці не було надано будь-яких документів щодо вартості на переміщуваний товар, в порядку ст.516 МК України в справі було призначено експертизу та в межах ст.515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України було встановлено вартість предметів правопорушення.

При цьому позивач не оспорює сам факт притягнення її до відповідальності, а лише не згідна з постановою у справі про порушення митних правил в частині визначення розміру штрафу, при цьому, просить суд врахувати загальну вартість предметів правопорушення згідно рахука - фактури № 2093 від 10.07.2024, який становить 3355,00 RON ( 29 758,85 грн).

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням принципу обґрунтованості в частині визначення розміру адміністративного стягнення, оскільки ґрунтується на неналежних доказах, а саме висновку експерта від 30.07.2024 року №-0441, відповідно до якого загальна вартість товару, а саме 11 передні фари праві, іноземного виробництва, автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» становить 349 047,60 гривень.

Долучена позивачем розрахунок-фактура безпосередньо стосується обставини придбання позивачем передніх правих фар, іноземного виробництва, згідно маркування до автомобілів марки «MERCEDES-BENZ», «які були у використанні, тобто містить інформацію щодо предмета доказування. Також, накладна містить інформацію про магазин у якому придбано виявлені митним органом товари, вказівку на марку придбаного товару, його найменування та ціну.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що вчинення правопорушення позивачем підтверджується протоколом про порушення митних правил № 0683/40800/24 від 11.07.2024, поясненнями ОСОБА_1 та іншими доказами, зокрема згідно висновку експерта від 30.07.2024 №-0441, відповідно до якого загальна вартість товару, а саме 11 передні фари праві, іноземного виробництва, автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» становить 349 047,60 гривень.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 11.12.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 14.01.2025 о 09:30 год.

07.01.2025 до суду надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності. Апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.

Враховуючи заяву позивача, а також те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, при цьому в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

11.07.2024 о 02 год. 47 хв. у зону митного контролю пункту пропуску п/п Порубне Сірет Чернівецької заїхав автомобіль марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . В якості пасажира в даному автомобілі знаходилася ОСОБА_1 . Вказані особи слідували в Румунії до Україну в приватних справах. Водій ОСОБА_3 та пасажирка ОСОБА_4 обрали проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявили про те, що переміщувані ними через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

В ході митного контролю транспортного засобу та речей ОСОБА_5 виявлено товар, а саме: 11 передніх фари іноземного виробництва автомобіля марки Mercedes-Benz, без ознак бувших у використанні. Вказаний товар знаходився в багажному відділенні автомобіля на підлозі в поліетиленовій плівці, перемотані клейкою стрічкою для зручності транспортування. Доступ нічим не утруднювався та став можливим відразу після відкриття багажних дверей автомобіля, розрізання клейкої стрічки, розрізання поліетиленової плівки та виймання фар. Під час здійснення митних формальностей встановлено, що загальна вартість вищевказаного товару становить 275 000 грн.

Виявлений товар, згідно ст. 370 МК України не відноситься до переліку товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян.

ОСОБА_4 митний контроль пройшла та визнала виявлені товари своєю власністю.

11.07.2024 відносно ОСОБА_5 складено протокол про порушення митних правил № 683/408000/24.

19.07.2024 постановою головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил Чернівецької митниці призначено проведення товарознавчої експертизи 11 передніх фар іноземного виробництва автомобіля марки Mercedes-Benz для визначення вартості представлених на дослідження предметів. Проведення вказаної експертизи доручено СЛЕД Держмитслужби.

Згідно висновку експерта від 30.07.2024 № -0441 СЛЕД Держмитслужби вартість товару, а саме 11 передніх фар іноземного виробництва автомобіля марки Mercedes-Benz становить 349 047,60 грн.

Постановою заступника начальника Чернівецької митниці Майтапова Є.В. у справі про порушення митних правил № 0683/408000/24 від 21.08.2024 ОСОБА_1 визнано винною за ч. 2 ст.471 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 30% вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, а саме в розмірі 104 714,28 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою позивач звернулась до суду з даним позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами статті 466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно частини 1 статті 471 недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил.

За приписами частини 2 статті 471 МК України недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої (частина 3 статті 471 МК України).

Недекларуванням у цій статті вважається нез`явлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".

Згідно зі статтею 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Статтею 489 МК України визначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

А частина перша статті 494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За змістом статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Стаття 508 МК України передбачає, що у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Згідно з частиною першою статті 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Частинами дев`ятою, десятою статті 494 МК України передбачено, що якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Так, згідно матеріалів справи 11.07.2024 о 02 год. 47 хв. у зону митного контролю пункту пропуску п/п Порубне Сірет Чернівецької області заїхав автомобіль марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . В якості пасажира в даному автомобілі знаходилася ОСОБА_1 . Вказані особи слідували з Румунії до України в приватних справах. Водій ОСОБА_3 та пасажирка ОСОБА_4 обрали проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявили про те, що переміщувані ними через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

11.07.2024 відносно ОСОБА_5 складено протокол про порушення митних правил № 683/408000/24.

19.07.2024 постановою головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил Чернівецької митниці призначено проведення товарознавчої експертизи 11 передніх фар іноземного виробництва автомобіля марки Mercedes-Benz для визначення вартості представлених на дослідження предметів. Проведення вказаної експертизи доручено СЛЕД Держмитслужби.

Згідно висновку експерта від 30.07.2024 № -0441 СЛЕД Держмитслужби вартість товару, а саме 11 передніх фар іноземного виробництва автомобіля марки Mercedes-Benz становить 349 047,60 грн.

Постановою заступника начальника Чернівецької митниці Майтапова Є.В. у справі про порушення митних правил № 0683/408000/24 від 21.08.2024 ОСОБА_1 визнано винною за ч. 2 ст.471 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 30% вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, а саме в розмірі 104 714,28 грн.

При цьому, суд першої інстанції врахував висновок експерта спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби № -0441 від 30.07.2024 , згідно якого загальна вартість вилученого товару у справі про порушення митних правил становить 349 047,60 грн, зазначивши, що вищевказаний висновок експерта проведений уповноваженим органом, відповідає вимогам закону, є належним та допустимим доказом у справі про порушення митних правил, а доводи позивача про його неналежність та недостовірність нічим не підтверджено, атому суд їх відхиляє, як необґрунтовані.

Разом з тим, зазначений висновок СЛЕД Держмитслужби не містить жодного обґрунтування про те, що оглянутий товар справді є оригінальним примірником передніх фар, іноземного виробництва, згідно маркування до автомобіля марки «MERCEDES-BENZ».

Окрім того, висновок СЛЕД Держмитслужби не містить будь-яких матеріалів, які б підтверджували наявність об`єктів порівняння та цін на них, а також у ньому не наведено конкретних методів порівняння і врахування коригування відмінностей між такими і досліджуваним товаром та не враховано того факту, що країна відправки таких товарів є Республіка Румунія.

При цьому, до постанови про призначення товарознавчої експертизи не додано завірених копій матеріалів справи, які стосуються предмета експертизи, та протокол про одержання проб і зразків для проведення експертизи у справі про порушення митних правил, про, що свідчить супровідний від 19.07.2024 №7.2-20/20-03/7/1873, відповідно до якого до спеціалізованої лабораторії з питань експертизи на досліджень Держмитслужби направлено лише постанову про призначення товарознавчої експертиз на 2 аркушах.

Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що у висновку вказано, що для визначення вартості товару застосовано порівняльний (ринковий) підхід, який передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібних товарів з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та досліджуваними об`єктами. При визначенні ринкової вартості об`єктів експертизи враховано наявне маркування на товарах, а також цінову інформацію щодо пропозицій продажу ідентичних/подібних товарів, наявну в мережі Інтернет. Вибіркові маркетингові дослідження викладено у додатку до висновку.

Водночас, відповідачем не враховано того факту, що країна відправки таких товарів є Румунія, а об`єктами порівняння є виключно товарні пропозиції на ринку України.

Колегія суддів звертає увагу, що об`єктом дослідження не була сукупність всіх предметів правопорушення, а огляд товарів проводився вибірково, що викликає сумніви у тому, що решту вилучених товарів відповідають опису предметів. Експертом не перевірялася працездатність вилученого товару та наявність чи відсутність слідів користування на таких, а до уваги взято ціну бувших у використанні непродовольчих товарів, реалізація яких може бути здійснена за вірогідною ціною, за яку майно може бути продано, з урахуванням його товарного стану та виходячи із попиту і пропозиції на товари визначеної якості.

Згідно Висновку вартість товару визначена станом на дату проведення дослідження (30.07.2024), що свідчить про його недопустимість, оскільки для встановлення об`єктивної істини у справі вартість товару повинна була б бути визначеною станом на 11.07.2024 (дату вчинення правопорушення).

Частиною 1 ст.357 МК України, встановлено, що взяті проби (зразки) товарів під митним забезпеченням разом з актом про їх взяття у строк, що не перевищує трьох календарних днів після їх взяття, надсилаються поштою або доставляються посадовою особою митного органу до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або до іншої експертної установи (організації) для проведення їх дослідження (аналізу, експертизи). Проби (зразки) товарів, що швидко псуються або мають обмежений строк зберігання, доставляються для проведення їх дослідження (аналізу, експертизи) не пізніше наступного дня після їх взяття.

Отже, положення статті 357 МК України унормовують, що дослідження (аналіз, експертиза) спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом може проводитися виключно щодо проб (зразків) товару, які повинні бути отримані відповідно до встановленої законодавством процедури.

Статтею 356 МК України врегульовано питання взяття проб (зразків) товарів.

Відповідно до ч.2 ст.356 МК України, взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.

Згідно з ч. ч. 13-14 ст.356 МК України, проби (зразки) товарів, крім великогабаритних і технічно складних (машини, технологічні лінії, промислові конструкції тощо) беруться в мінімальній кількості у двох примірниках (досліджуваний та контрольний), кожен з яких є достатнім для проведення дослідження. У разі якщо взяття контрольних проб (зразків) товарів з об`єктивних причин не видається можливим (одиничний товар, обмежена кількість, вміст поштового відправлення тощо), проби (зразки) товарів беруться в одному примірнику (досліджуваному).

За приписами ч.17 ст.356 МК України, про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

В контексті дотримання відповідачем положень ч.ч. 2, 17 ст.356 МК України слід звернути увагу, що в матеріалах справи відсутнє як рішення керівника митного органу або його заступника про взяття проб (зразків) товару, так і акт про взяття проб (зразків) товарів.

Таким чином при проведенні експертизи порушено процедуру відбору зразків товару для проведення експертизи, наслідком чого є те, що вказані зразки не могли представляти собою увесь товар і загалом процедура взяття проб (зразків) товару відповідачем не проводилася, що свідчить про те, що Висновок експерта є недопустимим доказом, оскільки такий висновок отримано за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази.

При цьому, відповідно до ч.5 ст.515 МК України, висновок експерта не є обов`язковим для посадової особи органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил.

У такому випадку митна вартість ввезеного товару може бути підтверджена відповідно до положень ст.53 МК України, зокрема, декларацією митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документами, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічним договором (контрактом) або документом, який його замінює, та додатками до нього у разі їх наявності; рахунком-фактурою (інвойсом) або рахунком-проформою (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено,-банківськими платіжними документами, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - іншими платіжними та/або бухгалтерськими документами, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортними (перевізними) документами, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документами, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензією на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страховими документами, а також документами, що містять відомості про вартість страхування.

У разі відсутності в наведених вище документах відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, додатково надаються: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписка з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копія митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що висновок експерта є неналежним доказом на підтвердження вартості товару, що перевозився через митний кордон України позивачем.

Водночас, суд першої інстанції відхилив докази надані позивачем, зокрема рахунок - фактуру № 2093 від 10.07.2024, згідно якого товар - передні фари іноземного виробництва автомобіля марки Mercedes-Benz позивач придбала у м. Сучава 10.07.2024 в магазині автозапчастин та загальна вартість придбаного товару становить 3 355,00 румунських леїв, що станом на день придбання (10.07.2024) становило 29 758, 85 грн, згідно з офіційним курсом НБУ.

Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимога бо заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Долучена позивачем розрахунок-фактура безпосередньо стосується обставини придбання позивачем передніх правих фар, іноземного виробництва, згідно маркування до автомобілів марки «MERCEDES-BENZ», «які були у використанні, тобто містить інформацію щодо предмета доказування. Також, накладна містить інформацію про магазин у якому придбано виявлені митним органом товари, вказівку на марку придбаного товару, його найменування та ціну.

Отже, під час визначення митної вартості товару митному органу слід було визначати за договірної ціною, що відповідає першому методу визначення митної вартості.

Таким чином, вартість товару (передніх фар) у кількості 11шт. становить не 349 047, 60 грн., як зазначено у висновку експерта від 30.07.2024 № -0441 СЛЕД, а 29 758, 85 грн., згідно рахунку-фактури № 2093 від 10.07.2024, який є документом, який підтверджує митну вартість товару, в розумінні ст.53 МК України.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 6 статті 286 КАС України визначено, якщо за наслідками апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, таке стягнення не може бути посилено.

Суд, розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, наділений повноваженнями, зокрема, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №660/575/16-а, від 12.05.2020 у справі №490/236/16-а.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо зменшення стягнення заходу у постанові у справі про порушення митних правил №0629/40800/24 від 24.07.2024 в межах, передбачених ч.2 ст.471 МК України про відповідальність за адміністративне правопорушення зі штрафу в сумі 104 714, 28 гривень на штраф в сумі 8 927, 65 грн. (30% від 29 758, 85 грн.).

Такого ж висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 08.01.2025 у справі № 715/2630/24.

Згідно ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом скасування постанови відповідача та зменшення стягнення заходу у постанові у справі про порушення митних правил №0629/40800/24 від 24.07.2024 в межах, передбачених ч.2 ст.471 МК України про відповідальність за адміністративне правопорушення зі штрафу в сумі 104 714, 28 гривень на штраф в сумі 8 927, 65 грн.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 25 жовтня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправною постанову у справі про порушення митних правил № 0683/40800/24 від 21.08.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України.

У постанові Чернівецької митниці Державної митної служби України у справі про порушення митних правил № 0683/40800/24 від 21.08.2024 відносно ОСОБА_1 змінити захід стягнення застосований до правопорушника в межах, передбачених ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України, зі штрафу в сумі 104 714, 28 грн на штраф у сумі 8 927, 65 грн.

Стягнути з Чернівецької митниці Державної митної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 1 332, 32 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.