Справа № 380/6085/24
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/6085/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Лео Трейдінг до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Лео Трейдінг до Львівської митниці, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів: від 20.09.2023 № UA209000/2023/400229/2; від 29.09.2023 № UA209000/2023/400241/2; від 17.10.2023 № UA209000/2023/400250/2; від 16.11.2023 № UA209000/2023/400277/2; від 28.11.2023 № UA209000/2023/400291/2; від 28.11.2023 № UA209000/2023/400292/2; від 05.12.2023 № UA209000/2023/000326/2; від 19.12.2023 № UA209000/2023/000362/2; від 28.12.2023 № UA209000/2023/000379/2;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: UA209140/2023/000735; UA209140/2023/000766; UA209140/2023/000812; UA209140/2023/000894; UA209140/2023/000936; UA209140/2023/000937; UA209140/2023/000965; UA209140/2023/001006; UA209140/2023/001037.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснив поставку товарів та їх подальше митне оформлення. Митну вартість товару визначено позивачем за першим методом (за ціною договору). В підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару та обраного методу її визначення позивачем до декларації додано документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Вказані документи, на переконання позивача, не містять жодних розбіжностей щодо кількості, найменування, ціни та якості задекларованих товарів. Доводи позивача зводяться до того, що Митниця, приймаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару не врахувала усі ключові обставини, а надаючи вимогу і обираючи метод коригування митної вартості за ст. 64 МК України діяла не у межах та не у спосіб, передбачений чинним законодавством. Позивач вважає вказані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 22.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 23.12.2024 суд задовольнив заяву представника позивача про повернення судового збору; повернув Товариству з обмеженою відповідальністю «Лео Трейдінг» (, місцезнаходження: 81100, Львівська обл., м. Пустомити, пр. Тихий-1, 11/21) з бюджету суму судового збору у розмірі 41 079 (сорок одна тисяча сімдесят дев`ять) гривень 72 копійки, сплаченого згідно з платіжною інструкцією № 317 від 18.03.2024.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказує, що Львівською митницею були встановлені розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У зв`язку із цим відповідач вважає, що спірні рішення прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Представником позивача в спростування наведених заперечень у відзиві на позовну заяву, подано відповідь на відзив. У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач не навів переконливих аргументів, що надані позивачем документи в сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним позивачем основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

17.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю Лео Трейдінг та Essel Seluloz VE Kagit SAN TIC AS (Туреччина) укладено контракт № 171122, згідно з яким протягом терміну дії Контракту продавець передає у власність покупцю, а Покупець приймає та оплачує товари, відповідно до викладених нижче умов.

1. Щодо оскаржуваного рішення від 20.09.2023 UA209000/2023/400229/2.

На виконання вимог контракту згідно інвойсу від 14.09.2023 № ESЕ347 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 25 325,26 доларів США.

20.09.2023 декларант позивача з метою митного оформлення вказаного товару подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA68U4, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації. Разом із вказаною митною декларацією в якості підстави застосування основного методу було надано наступні документи, зазначені у графі 44 митної декларації:

рахунок-проформа від 22.08.2023 № 36, рахунок-фактура (інвойс) від 14.09.2023 № ESE347, автотранспортна накладна від 15.09.2023 № 208255, декларація про походження товару від 14.09.2023 № ESE347, банківський платіжний документ, що стосується товару від 13.09.2023 № 103, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 18.09.2023 № 12/09, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 22.08.2023 № 22/08, доповнення до контракту від 15.09.2023 № 27, контракт від 17.11.2022 № 171122, договір (контракт) про перевезення від 30.03.2022 № 881/1; лист від 15.09.2023 № 15/09-1; копія митної декларації країни відправлення від 15.09.2023 № 23341200EX00737017; копія митної декларації країни відправлення від 15.09.2023 № 23TR2828.

Відповідачем заявлено вимогу про надання додаткових документів.

У відповідь на вимогу декларантом подано: висновок ДЗІ; інші документи.

Однак, 20.09.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/400229/2, в графі 33 якого було вказано наступні зауваження:

- п. D, ч. 1 ст.6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (м. Женева, 1956р, далі - Конвенція), визначено, що у гр. 4 ЦМР зазначається географічне місце, країна та дата завантаження вантажу (дата завантаження не зазначена), у гр. 3 ЦМР має зазначатися географічне місце доставки вантажу та країна (зазначено лише Україна). У гр. 22 ЦМР відповідно до Конвенції зазначається підпис або печатка відправника (у поданій ЦМР відсутній підпис відправника та печатка;

- у ЦМР розділ 4 зазначено, товар завантажено у м. Стамбул, тоді як задекларовані умови поставки FCA CAYCUMA ZONGULDAK. У рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено, що транспортні послуги надавались за маршрутом ZONGULDAK Туреччина-Порубне, протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;

- відповідно до умов п. 2.1 Договору на транспортне обслуговування послуги з перевезення вантажів надаються відповідно до Заявок, що містять істотні умови перевезення, та є невід`ємною частиною договору. Заявка до митного оформлення не надана;

- відсутні відомості про вартість завантаження у транспорт та відомості про те, хто несе такі витрати у транспортних документах;

- надано проформу-рахунок на суму 49940$, (не відповідає сумі інвойсу), зазначено графік платежів 30/70 (30% аванс, 70% перед відвантаженням). Поряд із тим, надана платіжна інструкція на суму 25000$, що не відповідає заявленому графіку.

Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності.

З приводу застосованого методу відповідач у оскаржуваному рішенні зазначив наступне: Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності у Львівської митниці та декларанта інформації про ідентичні . Застосовано метод методу 2б (ст. 60 МКУ)). Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 21.08.23 № UА110170/2023/2835 де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.668 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

В подальшому Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000735.

2. Щодо оскаржуваного рішення 29.09.2023 № UA209000/2023/400241/2.

На виконання вимог контракту згідно інвойсу від 23.09.2023 № ESЕ413 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 25 535,23 доларів США.

29.09.2023 декларант позивача з метою митного оформлення вказаного товару подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA08U8, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації. Разом із вказаною митною декларацією в якості підстави застосування основного методу було надано наступні документи, зазначені у графі 44 митної декларації:

рахунок-проформа від 22.08.2023 № 36, рахунок-фактура (інвойс) від 23.09.2023 № ESE413, автотранспортна накладна від 25.09.2023 № 000474, декларація про походження товару від 23.09.2023 № ESE413, банківський платіжний документ, що стосується товару від 18.09.2023 № 105, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 27.09.2023 № 00058, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 22.08.2023 № 22/08, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 11.09.2023 № 25/146; доповнення до контракту від 23.09.2023 № 27, контракт від 17.11.2022 № 171122, договір (контракт) про перевезення від 06.09.2023 № 06/09-2; копія митної декларації країни відправлення від 25.09.2023 № 23341300ЕХ00768786.

Відповідачем заявлено вимогу про надання додаткових документів.

У відповідь на вимогу декларантом подано: висновок ДЗІ, прайс лист, акт звірки, лист від покупця щодо формування цін.

Однак, 29.09.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/400241/2 в графі 33 якого було вказано наступні зауваження:

- п. D, ч. 1 ст.6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (м. Женева, 1956р, далі - Конвенція), визначено, у гр. 3 ЦМР має зазначатися географічне місце доставки вантажу та країна (зазначено лише Україна). Також, подана ЦМР не засвідчена підписами перевізника та відправника;

- у ЦМР розділ 4 зазначено, товар завантажено у м. Стамбул, тоді як задекларовані умови поставки FCA CAYCUMA ZONGULDAK. У рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено, що транспортні послуги надавались за маршрутом ZONGULDAK Туреччина-Порубне, протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;

- відповідно до умов п. 1.2 Договору на транспортне обслуговування послуги з перевезення вантажів надаються відповідно до Заявок, що містять істотні умови перевезення, та є невід`ємною частиною договору. Заявка до митного оформлення не надана;

- відсутні відомості про вартість завантаження у транспорт та відомості про те, хто несе такі витрати у транспортних документах;

- надано проформу-рахунок на суму 49940$, (не відповідає сумі інвойсу), зазначено графік платежів 30/70 (30% аванс, 70% перед відвантаженням). Поряд із тим, надана платіжна інструкція на суму 24940$, що не відповідає заявленому графіку.

Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності.

З приводу застосованого методу відповідач у оскаржуваному рішенні зазначив наступне: Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів . Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA 110170/2023/3026 від 08.09.23, де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.668 дол.США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

В подальшому Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000766.

3. Щодо оскаржуваного рішення від 17.10.2023 № UA209000/2023/400250/2.

На виконання вимог контракту згідно інвойсу від 07.10.2023 № ESЕ479 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 25 324,12 доларів США.

17.10.2023 декларант позивача з метою митного оформлення вказаного товару подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA96U2, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації. Разом із вказаною митною декларацією в якості підстави застосування основного методу було надано наступні документи, зазначені у графі 44 митної декларації:

рахунок-проформа від 21.09.2023 № 54, рахунок-фактура (інвойс) від 07.10.2023 № ESE479, автотранспортна накладна від 09.10.2023 № 145007, декларація про походження товару від 07.10.2023 № ESE479, банківський платіжний документ, що стосується товару від 11.10.2023 № 115, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 09.10.2023 № 7225, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 21.09.2023 № 21/09, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 11.09.2023 № 25/146; доповнення до контракту від 21.09.2023 № 30, контракт від 17.11.2022 № 171122, договір (контракт) про перевезення від 26.05.2023 № НВ260523-2; копія митної декларації країни відправлення від 09.10.2023 № 23341300ЕХ00811738.

Відповідачем заявлено вимогу про надання додаткових документів.

У відповідь на вимогу декларантом подано: висновок ДЗІ, платіжна інструкція, прайс-лист, лист покупця щодо формування ціни, експортні мд.

Однак, 17.10.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/400250/2 в графі 33 якого було вказано наступні зауваження:

- п. D, ч. 1 ст.6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (м. Женева, 1956р, далі - Конвенція), визначено, що у гр. 4 ЦМР зазначається географічне місце, країна та дата завантаження вантажу (дата завантаження не зазначена), у гр. 3 ЦМР має зазначатися географічне місце доставки вантажу та країна (зазначено лише Україна). У гр. 22 ЦМР відповідно до Конвенції зазначається підпис або печатка відправника (у поданій ЦМР відсутній підпис відправника;

- у ЦМР розділ 4 зазначено, товар завантажено у м. Стамбул, тоді як задекларовані умови поставки FCA CAYCUMA ZONGULDAK. У рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено, що транспортні послуги надавались за маршрутом ZONGULDAK Туреччина-Порубне, протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;

- відповідно до умов п. 2.1 Договору на транспортне обслуговування послуги з перевезення вантажів надаються відповідно до Заявок, що містять істотні умови перевезення. Заявка до митного оформлення не надана;

- у наданому до митного оформлення договорі на надання транспортних послуг від 26.05.2023 № НВ260523-2 відсутня сторінка із реквізитами сторін;

- надано проформу- рахунок на суму 49940$, (не відповідає сумі інвойсу), зазначено графік платежів 30/70(30% аванс, 70% перед відвантаженням). Поряд із тим, надана платіжна інструкція на суму 25400$, що не відповідає заявленому графіку.

Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності.

З приводу застосованого методу відповідач у оскаржуваному рішенні зазначив наступне: Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів . Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UА110170/2023/2835 від 21.08.23. де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.668 дол.США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось..

В подальшому Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000812.

4. Щодо оскаржуваного рішення від 16.11.2023 № UA209000/2023/400277/2.

На виконання вимог контракту згідно інвойсу від 04.11.2023 № ESЕ727 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 25 024,53 доларів США.

10.11.2023 декларант позивача з метою митного оформлення вказаного товару подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA64U7, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації. Разом із вказаною митною декларацією в якості підстави застосування основного методу було надано наступні документи, зазначені у графі 44 митної декларації:

рахунок-проформа від 21.09.2023 № 54, рахунок-проформа від 30.10.2023 № 09, рахунок-фактура (інвойс) від 04.11.2023 № ESE727, автотранспортна накладна від 11.11.2023 № 0002081, сертифікат про походження товару від 10.11.2023 № А1198102, банківський платіжний документ, що стосується товару від 11.10.2023 № 115, банківський платіжний документ, що стосується товару від 03.11.2023 № 126, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 14.11.2023 № 00063, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 21.09.2023 № 21/09, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 30.10.2023 № 30/10, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 11.09.2023 № 25/146; доповнення до контракту від 21.09.2023 № 30, доповнення до контракту від 30.10.2023 № 31, контракт від 17.11.2022 № 171122, договір (контракт) про перевезення від 06.09.2023 № 06/09-2; лист від 15.09.2023 № 15/09-1, копія митної декларації країни відправлення від 10.11.2023 № 23341300ЕХ00915265.

Відповідачем заявлено вимогу про надання додаткових документів.

У відповідь на вимогу декларантом подано: висновок ДЗІ, платіжна інструкція, прайс-лист, лист покупця щодо формування ціни, експортна мд.

Однак, 16.11.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/400277/2 в графі 33 якого було вказано наступні зауваження:

- подана до митного оформлення ЦМР не засвідчена підписом відправника;

- у гр. 3 «місце призначення» зазначено - Україна, натомість має бути вказане конкретне місце призначення на території країни;

- у гр. 20 МД задекларовано умови поставки FCA CAYCUMA ZONGULDAK, у ЦМР р. 4 зазначене місце завантаження - Стамбул, проте у рахунку на транспортування зазначено маршрут - ZONGULDAK Порубне, протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;

- у п. 1.1 договору на перевезення зазначено, що перевезення відбувається на підставі Заявок, засвідчених двома сторонами, які містять істотні умови перевезення. Посилання на заявку міститься у рахунку на перевезення №00063 від 14.11.2023. Заявка до митного оформлення не надана;

- відсутні відомості про вартість завантаження у транспорт та відомості про те, хто несе такі витрати у транспортних документах.

- до митного оформлення надано рахунок-проформу 54 від 21.09.23 на загальну суму 74910$, умови платежу, зазначені у проформі-30%/70%, до митного оформлення надано платіжне доручення № 115 від 11.10.2023 на суму 25400, що не відповідає зазначеному графіку, згадана сума не відповідає сумі інвойсу-25024. Також у гр.44 внесено реквізити платіжного документу № 126 від 03.11.2023, документ до мд не приєднано;

- декларантом доєднано до мд рахунок-проформу № 09 від 30.10.23, на суму 101200$, дата відвантаження - 17.11.2023, з`ясувати стосунок документу до даної поставки неможливо.

Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності.

З приводу застосованого методу відповідач у оскаржуваному рішенні зазначив наступне: Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів . Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-V1 розділ III Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA 110170/2023/3026 від 08.09.23. де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.668 дол.США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

В подальшому Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000894.

5. Щодо оскаржуваного рішення від 28.11.2023 № UA209000/2023/400291/2.

На виконання вимог контракту згідно інвойсу від 21.11.2023 № ESЕ816 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 25 534,00 доларів США.

27.11.2023 декларант позивача з метою митного оформлення вказаного товару подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA16U6, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації. Разом із вказаною митною декларацією в якості підстави застосування основного методу було надано наступні документи, зазначені у графі 44 митної декларації:

рахунок-проформа від 30.10.2023 № 09, рахунок-проформа від 02.11.2023 № 02, рахунок-фактура (інвойс) від 21.11.2023 № ESЕ816, автотранспортна накладна від 22.11.2023 № б/н, сертифікат про походження товару від 22.11.2023 № А1198110, банківський платіжний документ, що стосується товару від 16.11.2023 № 132, банківський платіжний документ, що стосується товару від 20.11.2023 № 135, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 24.11.2023 № 00065, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 02.11.2023 № 02/11, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 30.10.2023 № 30/10, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 11.09.2023 № 25/146; доповнення до контракту від 01.11.2023 № 31, доповнення до контракту від 02.11.2023 № 32, контракт від 17.11.2022 № 171122, договір (контракт) про перевезення від 06.09.2023 № 06/09-2; лист від 15.09.2023 № 15/09-1, копія митної декларації країни відправлення від 10.11.2023 № 23341300ЕХ00915265.

Відповідачем заявлено вимогу про надання додаткових документів.

У відповідь на вимогу декларантом подано: висновок ДЗІ, платіжна інструкція, прайс-лист, лист покупця щодо формування ціни, експортна мд.

Однак, 16.11.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/400291/2 в графі 33 якого було вказано наступні зауваження:

- п. D, ч. 1 ст.6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (м. Женева, 1956р, далі - Конвенція), визначено, що у гр. 4 ЦМР зазначається географічне місце, країна та дата завантаження вантажу (місце та дата завантаження не зазначена), у гр. 3 ЦМР має зазначатися географічне місце доставки вантажу та країна (зазначено лише Україна). У гр. 22 ЦМР відповідно до Конвенції зазначається підпис або печатка відправника (у поданій ЦМР відсутній підпис відправника;

- у мд гр. 20 задекларовані умови поставки FCA CAYCUMA ZONGULDAK. У рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено, що транспортні послуги надавались за маршрутом ZONGULDAK Туреччина-Порубне, протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;

- відповідно до умов п. 1.2 Договору на транспортне обслуговування послуги з перевезення вантажів надаються відповідно до Заявок, які є невід`ємною частиною договору на перевезення. Заявка до митного оформлення не надана;

- надано проформи на суму 101200$, та 25850$ (жодна з цих сум не відповідає сумі інвойсу), у проформах зазначено графік платежів 30/70(30% аванс, 70% перед відвантаженням). Поряд із тим, надано дві платіжні інструкції на суму 26000$,з та 25850$ жоден з платежів заявленому графіку розрахунків. Зазначені платіжні документи неможливо ідентифікувати із даною поставкою. За власним бажанням, декларантом надано висновок щодо вартісних характеристик товарів. У висновках відсутні додатки із посиланням на джерела цінової інформації, також, висновок посилається на рахунки проформи №№6 від 22.08.202 та 22 від 01.09.2023, які не подавалися до даної поставки.

Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності.

З приводу застосованого методу відповідач у оскаржуваному рішенні зазначив наступне: Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів . Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI розділ III Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA110170/2023/3026 від 08.09.23. де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.668 дол.США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

В подальшому Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000936.

6. Щодо оскаржуваного рішення від 28.11.2023 № UA209000/2023/400292/2.

На виконання вимог контракту згідно інвойсу від 21.11.2023 № ESЕ817 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 24 890,60 доларів США.

27.11.2023 декларант позивача з метою митного оформлення вказаного товару подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA17U5, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації. Разом із вказаною митною декларацією в якості підстави застосування основного методу було надано наступні документи, зазначені у графі 44 митної декларації:

рахунок-проформа від 02.11.2023 № 02, рахунок-фактура (інвойс) від 21.11.2023 № ESЕ817, автотранспортна накладна від 22.11.2023 № б/н, сертифікат про походження товару від 22.11.2023 № А1198111, банківський платіжний документ, що стосується товару від 16.11.2023 № 132, банківський платіжний документ, що стосується товару від 20.11.2023 № 135, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 24.11.2023 № 00064, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 02.11.2023 № 02/11, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 11.09.2023 № 25/146, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 11.09.2023 № 25/146; доповнення до контракту від 02.11.2023 № 32, контракт від 17.11.2022 № 171122, договір (контракт) про перевезення від 06.09.2023 № 06/09-2.

Відповідачем заявлено вимогу про надання додаткових документів.

У відповідь на вимогу декларантом подано: висновок ДЗІ, платіжна інструкція, прайс-лист, лист покупця щодо формування ціни, експортна мд.

Однак, 28.11.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/400292/2 в графі 33 якого було вказано наступні зауваження:

- п. D, ч. 1 ст.6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (м. Женева, 1956 р., далі - Конвенція), визначено, що у гр. 4 ЦМР зазначається географічне місце, країна та дата завантаження вантажу (місце та дата завантаження не зазначена), у гр. 3 ЦМР має зазначатися географічне місце доставки вантажу та країна (зазначено лише Україна). У гр. 22 ЦМР відповідно до Конвенції зазначається підпис або печатка відправника (у поданій ЦМР відсутній підпис відправника;

- у мд гр. 20 задекларовані умови поставки FCA CAYCUMA ZONGULDAK. У рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено, що транспортні послуги надавались за маршрутом ZONGULDAK Туреччина-Порубне, протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;

- відповідно до умов п. 1.2 Договору на транспортне обслуговування послуги з перевезення вантажів надаються відповідно до Заявок, які є невід`ємною частиною договору на перевезення. Заявка до митного оформлення не надана;

- надано проформу на суму 25850$ (сума не відповідає сумі інвойсу), у проформі та у інвойсі зазначено графік платежів 30/70(30% аванс, 70% перед відвантаженням). Поряд із тим, надано платіжну інструкцію на суму 25850$. Платіж не відповідає заявленому графіку розрахунків. За власним бажанням, декларантом надано: висновок щодо вартісних характеристик товарів. У висновках відсутні додатки із посиланням на джерела цінової інформації, також, висновок посилається на рахунки проформи №№ 6 від 22.08.202 та 22 від 01.09.2023, які не подавалися до даної поставки; прайс-лист- вартість товару, запропонована у прайс-листі -1,175 $/кг, у інвойсі-1,15$/кг.

Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності.

З приводу застосованого методу відповідач у оскаржуваному рішенні зазначив наступне: Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів . Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA110170/2023/3026 від 08.09.23. де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.668 дол.США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

В подальшому Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000937.

7. Щодо оскаржуваного рішення від 05.12.2023 № UA209000/2023/000326/2.

На виконання вимог контракту згідно інвойсу від 24.11.2023 № ESЕ848 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 25 643,85 доларів США.

04.12.2023 декларант позивача з метою митного оформлення вказаного товару подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA69U5, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації. Разом із вказаною митною декларацією в якості підстави застосування основного методу було надано наступні документи, зазначені у графі 44 митної декларації:

рахунок-проформа від 30.10.2023 № 09, рахунок-фактура (інвойс) від 24.11.2023 № ESЕ848, автотранспортна накладна від 25.11.2023 № б/н, сертифікат про походження товару від 24.11.2023 № А1264097, банківський платіжний документ, що стосується товару від 24.11.2023 № 138, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару від 27.11.2023 № 171122-01, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 04.12.2023 № 1, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 30.10.2023 № 30/10, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 11.09.2023 № 25/146; доповнення до контракту від 17.11.2023 № 31, контракт від 17.11.2022 № 171122, договір (контракт) про перевезення від 22.11.2023 № 22/11/23-4, лист від 27.11.2023 № 27/11-1, копія митної декларації країни відправлення від 24.11.2023 № 23341300ЕХ00447378.

Відповідачем заявлено вимогу про надання додаткових документів.

У відповідь на вимогу декларантом подано: висновок ДЗІ, платіжна інструкція, прайс-лист, лист покупця щодо формування ціни, експортна мд.

Однак, 05.12.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/000326/2 в графі 33 якого було вказано наступні зауваження:

- відповідно до вимог ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 № 57 - V та ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956) у гр. 16, 23 CMR - зазначається ім`я, адреса та штамп перевізника - наявні печатки та реквізити TOV «Transavto Вukovynа», рахунок про транспортні витрати видано ФОП ОСОБА_1 , документів, що підтверджують договірні відносини названих сторін відсутні. Також у гр. 23 ЦМР відсутній підпис перевізника;

- відповідно до умов п. 1.2 Договору на транспортне обслуговування від 22.11.2023 № 22/11/23-4 послуги з перевезення вантажів надаються відповідно до Заявок, які є невід`ємною частиною договору на перевезення. Заявка до митного оформлення не надана;

- у мд гр. 20 задекларовані умови поставки FCA CAYCUMA ZONGULDAK. У рахунку на оплату витрат на транспортування № 1 від 04.12.2023 зазначено, що транспортні послуги надавались за маршрутом ZONGULDAK Туреччина-Порубне, протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;

- надано проформу на суму 101200$ (сума не відповідає сумі інвойсу), у проформі зазначено графік платежів 30/70(30% аванс, 70% перед відвантаженням). Поряд із тим, надано платіжну інструкцію на суму 26000$, але платіж не відповідає заявленому графіку розрахунків. Зазначений платіжний документ неможливо ідентифікувати із даною поставкою.

Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності.

З приводу застосованого методу відповідач у оскаржуваному рішенні зазначив наступне: Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів . Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-УІ розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № иА110170/2023/003738 від 20.10.23, де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.6686 дол.США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

В подальшому Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000965.

8. Щодо оскаржуваного рішення від 19.12.2023 № UA209000/2023/000362/2.

На виконання вимог контракту згідно інвойсу від 11.12.2023 № ESЕ942 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 26 381,33 доларів США.

19.12.2023 декларант позивача з метою митного оформлення вказаного товару подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA96U8, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації. Разом із вказаною митною декларацією в якості підстави застосування основного методу було надано наступні документи, зазначені у графі 44 митної декларації:

рахунок-проформа від 24.11.2023 № 25, рахунок-фактура (інвойс) від 11.12.2023 № ESЕ942, автотранспортна накладна від 12.12.2023 № б/н, сертифікат про походження товару від 12.12.2023 № А1198117, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 14.12.2023 № 00066, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 21.12.2003 № 24/11, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 11.09.2023 № 25/146; доповнення до контракту від 24.11.2023 № 34, контракт від 17.11.2022 № 171122, договір (контракт) про перевезення від 06.09.2023 № 06/09-2, лист від 12.12.2023 № 12/12-1, копія митної декларації країни відправлення від 12.12.2023 № 23341300ЕХ01004957.

Відповідачем заявлено вимогу про надання додаткових документів.

У відповідь на вимогу декларантом подано: висновок ДЗІ, платіжна інструкція, прайс-лист, лист покупця щодо формування ціни, експортна мд.

Однак, 19.12.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/000362/2 в графі 33 якого було вказано наступні зауваження:

- відповідно до вимог ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 № 57 - V та ст. 5-6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956) у гр. 22 CMR-зазначаються підпис та штамп відправника товару. Вказана графа не заповнена. Крім того, вказаною Конвенцією передбачено заповнення графи 3 (географічне місце та дата завантаження) та графи 4 (географічне місце доставки). Зазначені графи заповнені із недотриманням вимог Конвенції.

- у гр. 16 та 23 ЦМР вказані реквізити перевізника CHONKA TRANS s.r.o. (Чехія), рахунок про транспортні витрати видано ФОП ОСОБА_2 , документів, що підтверджують договірні відносини названих сторін відсутні;

- відповідно до умов п.1.2 Договору на транспортне обслуговування № 06/09-2 від 06.09.2023 послуги з перевезення вантажів надаються відповідно до Заявок, які є невід`ємною частиною договору на перевезення. Заявка до митного оформлення не надана;

- у мд гр.20 задекларовані умови поставки FCA CAYCUMA ZONGULDAK. У рахунку на оплату витрат на транспортування № 00066 від 14.12.2023 зазначено, що транспортні послуги надавались за маршрутом ZONGULDAK Туреччина-Порубне, протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;

- надано рахунок-проформу №25 від 24.11.2023 на суму 77880дол.США (сума не відповідає сумі інвойсу), у проформі зазначено графік платежів 30/70(30% аванс, 70% перед відвантаженням). Будь які банківські платіжні документи до митного оформлення не надано. Крім того, у даному рахунку-проформі фактурна вартість становить 1180 дол.США/т, що не відповідає фактурній вартості товару;

- до митного оформлення надано додаток до контракту від 24.11.2023 № 34 відповідно до якого вартість товару становить 1180 дол.США/т, що не відповідає фактурній вартості товару.

Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності.

З приводу застосованого методу відповідач у оскаржуваному рішенні зазначив наступне: Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів . Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA110170/2023/003738 від 20.10.23, де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.6686 дол.США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

В подальшому Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/001006.

9. Щодо оскаржуваного рішення від 28.12.2023 № UA209000/2023/000379/2.

На виконання вимог контракту згідно інвойсу від 16.12.2023 № ESЕ990 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 22 127,52 доларів США.

27.12.2023 декларант позивача з метою митного оформлення вказаного товару подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA81U3, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації. Разом із вказаною митною декларацією в якості підстави застосування основного методу було надано наступні документи, зазначені у графі 44 митної декларації:

рахунок-проформа від 24.11.2023 № 25, рахунок-фактура (інвойс) від 16.12.2023 № ESЕ990, автотранспортна накладна від 18.12.2023 № б/н, декларація про походження товару від 16.12.2023 № ESЕ990, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) від 26.12.2023 № 23UA22U8, картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.12.2023 № UA209140/2023/001023, банківський платіжний документ, що стосується товару від 24.11.2023 № 138, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 22.12.2023 № 00068, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 21.12.2003 № 24/11, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 11.09.2023 № 25/146; доповнення до контракту від 03.11.2023 № 33, доповнення до контракту від 24.11.2023 № 34, контракт від 17.11.2022 № 171122, договір (контракт) про перевезення від 06.09.2023 № 06/09-2, лист від 12.12.2023 № 12/12-1.

Відповідачем заявлено вимогу про надання додаткових документів.

У відповідь на вимогу декларантом подано: висновок ДЗІ, платіжна інструкція, прайс-лист, лист покупця щодо формування ціни, експортна мд.

Однак, 28.12.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/000379/2 в графі 33 якого було вказано наступні зауваження:

- відповідно до вимог ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 № 57-V та ст. 5-6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956) у гр. 22 CMR-зазначаються підпис та штамп відправника товару. Вказана графа не заповнена. Крім того, вказаною Конвенцією передбачено заповнення графи 3 (географічне місце та дата завантаження) та графи 4 (географічне місце доставки). Зазначені графи заповнені із недотриманням вимог Конвенції;

- у гр. 16 та 23 ЦМР вказані реквізити перевізника CHONKA TRANS s.r.o. (Чехія), рахунок про транспортні витрати видано ФОП ОСОБА_2 , документів, що підтверджують договірні відносини названих сторін відсутні;

- відповідно до умов п.1.2 Договору на транспортне обслуговування № 06/09-2 від 06.09.2023 послуги з перевезення вантажів надаються відповідно до Заявок, які є невід`ємною частиною договору на перевезення. Заявка до митного оформлення не надана;

- у мд гр.20 задекларовані умови поставки FCA CAYCUMA ZONGULDAK. У рахунку на оплату витрат на транспортування № 00068 від 22.12.2023 зазначено, що транспортні послуги надавались за маршрутом ZONGULDAK Туреччина-Порубне, протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;

- надано рахунок-проформу від 24.11.2023 № 25 на суму 77880дол.США (сума не відповідає сумі інвойсу), у проформі зазначено графік платежів 30/70(30% аванс, 70% перед відвантаженням). Поданий до митного оформлення платіжний документ 154 від 20.12.2023 не відповідає умовам зазначеним в проформі 25 від 24.11.2023;

- у рахунку-проформі № 25 від 24.11.2023 відсутній товар FACIAL TISSUE 2 PLY 14 GSM 18 CM, також він відсутній у прайсі 24/11 від 21.12.2023.Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності.

З приводу застосованого методу відповідач у оскаржуваному рішенні зазначив наступне: Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів . Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA110170/2023/003738 від 20.10.23р., де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.6686 дол.США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

В подальшому Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/001037.

Вважаючи прийняті митним органом рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ч. 2 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Перелік документів, що підтверджують митну вартість, передбачено ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 МК України, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

П.п. 1, 2 ч. 5 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відтак з аналізу вищезазначених норм випливає, що митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадках, передбачених ч.ч. 3,4 ст. 53 МК України, а саме якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари чи у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість. Разом з тим витребування митним органом додаткових документів має бути обґрунтоване конкретними обставинами та відомостями, які викликали сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом.

При цьому витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 05.02.2019 по справі № 820/1866/15, від 16.07.2020 по справі № 815/324/18.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту передбачені ст. 57 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Ч. 2 ст. 57 МК України передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У цій справі суд встановив, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу прийняття відповідачем рішень про коригування митної вартості товарів. В кожному із 9 випадків позивач декларував митну вартість товару за основним методом, однак митний орган з різних підстав не визнавав заявлені числові значення складових митної вартості товарів й коригував митну вартість за методом « 2 ґ» за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, що передбачений ст. 64 МК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд з`ясував, що доводи позивача зводяться до необґрунтованості оскаржуваних рішень (невідповідність п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України щодо підстав коригування митної вартості товарів) та незаконності (невідповідність п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України щодо вимоги митного органу надати додаткові документи; щодо обраного способу коригування митної вартості товарів).

Надаючи оцінку обставинам, які стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.

Так, відповідач в оскаржуваних рішеннях вказує, що всупереч статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів у графі 3, 4 поданої CMR не зазначено дату завантаження, географічне місце доставки та країну.

Згідно до викладеної у постанові від 20.06.2023 у справі № 380/1221/20 позиції Верховного Суду у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Відповідно до статті 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, складанням вантажної накладної підтверджується договір перевезення.

Таким чином, умови міжнародного перевезення товарів не стосуються та безпосередньо не впливають на ціну товару. У зв`язку з чим, самі по собі недоліки щодо оформлення вантажних накладних (СМR), не є такими, що можуть бути підставою для сумніву щодо правильності визначення митної вартості товарів.

Суд звертає увагу, що відповідачем не доведено, яким чином відсутність цієї інформації впливає на числові значення складових митної вартості товарів.

Щодо посилань відповідача про те, що у гр. 22 CMR № 391219 від 10.07.2023 відсутні підпис відправника та печатка,суд зазначає таке.

Відсутність у графі 22 CMR реквізитів відправника не свідчить про наявність розбіжностей, ознак підробки та не впливає на розмір вартості товарів, заявлений позивачем.

Суд погоджується з позивачем, що вказаний реквізит у CMR не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено, тому така умова не може бути підставою для коригування митної вартості.

Також митний орган вказує, що у ЦМР розділ 4 зазначено, товар завантажено у м. Стамбул, тоді як задекларовані умови поставки FCA CAYCUMA ZONGULDAK. У рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено, що транспортні послуги надавались за маршрутом ZONGULDAK Туреччина-Порубне та у гр.20 МД задекларовано умови поставки FCA CAYCUMA ZONGULDAK, у ЦМР р. 4 зазначене місце завантаження - Стамбул, проте у рахунку на транспортування зазначено маршрут - ZONGULDAK Порубне, протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості.

Судом з`ясовано, що відповідно до п. 3.2 контракту від 17.11.2022 № 171122, умови поставки товару FCA Istanbul, якщо інше не вказано у специфікації та проформі-інвойсі відповідно до ІНКОТЕРМС 2020.

Відповідно до проформ-інвойсів, долучених до матеріалів справи, поставка товару здійснювалась на умовах FCA Incoterms 2020 CAYCUMA / ZONGULDAK.

У матеріалах справи наявні комерційні інвойси, рахунки-фактури, рахунки на оплату з яких вбачається, що завантаження товару у даному випадку відбувалось саме у м. Зонгулдак (Туреччина), розвантаження м. Пустомити (Україна).

Отже, твердження щодо розвантаження та розвантаження товару до уваги не беруться та спростовується матеріалами справи.

Щодо ненадання до митного оформлення заявки суд зазначає таке.

Статтею 53 МК України визначений перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості. Серед зазначеного переліку немає заявок. При цьому, згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Заявка не має вплив на числові визначення митної вартості.

У свою чергу, відповідачем жодним чином не доведено, як відсутність такої впливає на числові значення митної вартості товару, поданого до митного оформлення.

Митний орган вважає, що у долучених позивачем документах відсутні відомості про вартість завантаження товару у транспорт і про те, хто несе такі витрати.

Відповідно до п. 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Отже, у разі включення витрат на навантаження товару, витрат на страхування товару до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, їхня вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Згідно з п. 2.1 контракту від 17.11.2022 № 171122 ціни на товари включають вартість упаковки, пакувальних матеріалів, маркування, навантаження та виконання експортних формальностей у країні продавця.

З аналізу цих положень слідує, що додаткових витрат по навантаженню товару, позивач не поніс, оскільки за умовами контракту ціна товару вже включає його навантаження. Саме тому ці витрати (на навантаження) не підлягають додаванню як складової митної вартості.

Також відповідач зазначає, що декларантом надано рахунки-проформи (сума не відповідає сумі інвойсу), надані платіжні інструкції не відповідають заявленому графіку.

Суд звертає увагу, що рахунок-проформа - це комерційний документ, який містить відомості про ціну товару, але не використовується для здійснення розрахунків за товар. Водночас, документом, що надається продавцем покупцеві та містить перелік товарів і послуг, їхню кількість та суму коштів, яку покупець має за них сплатити, є рахунок-фактура (інвойс).

Згідно з пунктами 4.1-4.2 контракту від 17.11.2022 № 171122, оплата здійснюється банківським переказом коштів на розрахунковий рахунок продавця згідно зі специфікацією та проформою-інвойсом на кожну партію товару. Умови оплати вказані у специфікації та проформі-інвойсі. У разі переплати вона зараховується для майбутніх поставок. У разі недоплати Покупець зобов`язується здійснити доплату не пізніше 30 днів з моменту поставки Товару.

Суд зауважує, що відповідно до приписів ст. 53 МК України надання до митного органу банківських платіжних документів та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару не є безумовним або обов`язковим.

При цьому, суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 11.06.2019 у справі № 813/1755/17, від 29.07.2021 у справі № 380/6459/20.

Крім того, відповідач в спірних рішеннях вказує про те, що:

- у гр. 16, 23 CMR - вказані реквізити перевізника TOV «Transavto Вukovynа», рахунок про транспортні витрати видано ФОП ОСОБА_1 , документів, що підтверджують договірні відносини названих сторін відсутні. Також у гр. 23 ЦМР відсутній підпис перевізника;

- у гр. 16 та 23 ЦМР вказані реквізити перевізника CHONKA TRANS s.r.o. (Чехія), рахунок про транспортні витрати видано ФОП ОСОБА_2 , документів, що підтверджують договірні відносини названих сторін відсутні.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.

Згідно частини четвертої статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

Отже, залучення експедитором третьої особи перевізника повністю відповідає змісту транспортно-експедиторської діяльності, договірним відносинам позивача з експедитором та положенням Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

З метою виконання умов договорів від 22.11.2024 № 22/11/23-4 на транспортне перевезення та від 06.09.2023 № 06/09-2 на транспортне перевезення експедитором ФОП ОСОБА_3 залучено до транспортування товару перевізника ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 залучено до транспортування товару перевізника CHONKA TRANS s.r.o. (Чехія).

Наведене зумовлює висновок, що позивач не здійснював ніяких взаємовідносин з вказаними перевізниками.

Позивач не укладав ніяких угод з перевізником ФОП ОСОБА_1 , CHONKA TRANS s.r.o., не є стороною в цих угодах, тому і надати будь-які документи від імені перевізника, не мав можливості.

У спірному рішенні від 19.12.2023 № UA209000/2023/000362/2, вказано, що до митного оформлення надано додаток до контракту від 24.11.2023 № 34 відповідно до якого вартість товару становить 1180 дол.США/т, що не відповідає фактурній вартості товару.

Суд наголошує, що вказані обставини жодним чином не свідчать про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Також, відповідач в спірному рішенні від 17.10.2023 № UA209000/2023/400250/2 вказує про те, у наданому до митного оформлення договорі на надання транспортних послуг від 26.05.2023 № НВ260523-2 відсутня сторінка із реквізитами сторін.

На переконання суду, відсутність окремих сторінок вказаного договору не могли вплинути на заявлену позивачем митну вартість імпортованого ним товару. На переконання суду, зазначене порушення носить формальний характер.

При цьому суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься договір від 26.05.2023 № НВ260523-2 про транспортно-експедиторське обслуговування з останньою сторінкою із реквізитами сторін.

Відтак, вищезазначене твердження митного органу є безпідставним.

Щодо твердження відповідача про те, що у рахунку-проформі № 25 від 24.11.2023 відсутній товар FACIAL TISSUE 2 PLY 14 GSM 18 CM, також він відсутній у прайсі 24/11 від 21.12.2023, суд зазначає таке.

Наведене твердження є неконкретизованим, оскільки митний орган не зазначає, як саме вони впливають на митну вартість товару.

Крім того, відповідач в спірному рішенні від 16.11.2023 № UA209000/2023/400277/2 вказує про те, що декларантом доєднано до мд рахунок-проформу № 09 від 30.10.23, на суму 101200$, дата відвантаження - 17.11.2023, з`ясувати стосунок документу до даної поставки неможливо.

З цього приводу суд зазначає, що кількість і вартість кожної позиції товару, яка постачалась визначена у рахунку-фактурі від 30.10.2023 № ESE727.

Продавець відвантажував позивачу залишок товару за рахунком-проформою № 54 (за ціною 1,135 доларів США/кг) та частину товару за рахунком-проформою № 09 (за ціною 1,135 доларів США/кг).

Разом з тим, відповідачем не вказано яким саме чином вказані обставини впливають на визначення митної вартості товару.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що при проходженні митного контролю позивачем подано достатньо документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються). Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору. Твердження відповідача щодо того, що документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості є не конкретизованим та безпідставним.

Відповідач, в свою чергу, не обґрунтував те, відсутність якої інформації чи розбіжність яких відомостей перешкоджає підтвердженню митної вартості товарів згідно з поданою позивачем митною декларацією.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, посилання на використання цінової інформації ЄАІС у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Проте, у оскаржених рішеннях крім номеру та дати митної декларації, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо не наведено.

З урахуванням викладеного, суд висновує про протиправність рішень відповідача про коригування митної вартості товарів від 20.09.2023 № UA209000/2023/400229/2; від 29.09.2023 № UA209000/2023/400241/2; від 17.10.2023 № UA209000/2023/400250/2; від 16.11.2023 № UA209000/2023/400277/2; від 28.11.2023 № UA209000/2023/400291/2; від 28.11.2023 № UA209000/2023/400292/2; від 05.12.2023 № UA209000/2023/000326/2; від 19.12.2023 № UA209000/2023/000362/2; від 28.12.2023 № UA209000/2023/000379/2, а тому позовні вимоги в цій частині позовних вимог є підставними та підлягають до задоволення.

З огляду на те, що картки відмови UA209140/2023/000735; UA209140/2023/000766; UA209140/2023/000812; UA209140/2023/000894; UA209140/2023/000936; UA209140/2023/000937; UA209140/2023/000965; UA209140/2023/001006; UA209140/2023/001037 прийняті на основі рішень відповідача про коригування митної вартості товарів та є похідними від них, такі теж необхідно визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить переконання, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені ч. 2 ст. 2 КАС України.

Таким чином, встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, тоді як відповідач всупереч встановленому ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язку доказування правомірності рішення про коригування митної вартості, а відтак останнє підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як випливає з матеріалів справи, позивачем під час звернення до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 4 864 грн 84 коп. Саме таку суму судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також позивач подав заяву про розподіл судових витрат, у якій просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 34 200,00 грн.

Відповідач у клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу покликається на те, що заявлена до відшкодування сума витрат за надану правничу допомогу є завищеною, оскільки ні підготування позовної заяви, ні підготовка відповіді на відзив, не потребувало значних зусиль та часу, а справа є нескладною.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом з`ясовано, що представник позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу подав до суду документи (копії): Договір про надання правової допомоги від 29.11.2023 № 01/29/11, Акт про надання послуг від 09.09.2024 № 01/09, Рахунок від 09.09.2024 № 01/09.

Поряд з цим, ч. ч. 5, 6 ст. 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу статті 134 КАС України, випливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в ч. 5 цієї статті. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 200/14113/18-а, що в силу ч. 5 ст. ст. 242 КАС України враховується судом при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі (серед інших, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У відповідності до ч. 6 ст. 134 КАС України, суд також враховує клопотання відповідача про зменшення розміру виплат на оплату правничої допомоги.

Суд, враховуючи складність та категорію цієї справи, дійшов висновку, що заявлений до відшкодування за рахунок відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним зі складністю справи та непропорційним до предмета спору, а тому підлягає зменшенню до 4500,00 грн, що, на думку суду, відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

У задоволенні стягнення решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю Лео Трейдінг (81100, Львівська обл., м. Пустомити, пров. Тихий-1, 11/21; ) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, будинок 1; ) про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 20.09.2023 № UA209000/2023/400229/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209140/2023/000735.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 29.09.2023 № UA209000/2023/400241/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209140/2023/000766.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 17.10.2023 № UA209000/2023/400250/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209140/2023/000812.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 16.11.2023 № UA209000/2023/400277/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209140/2023/000894.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 28.11.2023 № UA209000/2023/400291/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209140/2023/000936.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 28.11.2023 № UA209000/2023/400292/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209140/2023/000937.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 05.12.2023 № UA209000/2023/000326/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209140/2023/000965.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 19.12.2023 № UA209000/2023/000362/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209140/2023/001006.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 28.12.2023 № UA209000/2023/000379/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209140/2023/001037.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Лео Трейдінг судовий збір у розмірі 4 864 (чотири тисячі вісімсот шістдесят чотири) гривні 84 копійки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Лео Трейдінг 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок понесених витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні стягнення решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сидор Н.Т.