Справа № 215/5266/24
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 січня 2025 року

м. Київ

справа №215/5266/24

провадження № К/990/50215/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Мартинюк Н. М., Мацедонської В. Е.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Депутата, голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича про встановлення компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

21 грудня 2024 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.

25 грудня 2024 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Смокович М. І. з 13 січня 2025 року по 14 січня 2025 року перебував у відпустці на підставі наказу від 07 січня 2025 року Н-№ 37/0/5-25, у зв`язку із чим вирішення питання про відкриття касаційного провадження відбувається після виходу судді з відпустки.

Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу з адміністративним позовом, з приводу неналежного розгляду його скарги від 01 липня 2024 року вх. С-258-П на сесії Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради.

Тернівський районний суд м. Кривого Рогу ухвалою від 26 серпня 2024 року матеріали адміністративної справи передав на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 18 вересня 2024 року позовну заяву у справі № 215/5266/24 залишив без руху.

11 жовтня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Сластьон А. О., Калугіної Н. Є., Златіна С. В., Кучми К. С., Сліпець Н. Є., Конєвої С. О. у цій справі.

З огляду на те, що головуючим суддею у справі № 215/5266/24 є суддя Сластьон, а судді Калугіна Н. Є., Златін С. В., Кучма К. С., Сліпець Н. Є., Конєва С. О., не беруть участі в розгляді даної справи, питання щодо заявленого ОСОБА_1 відводу вирішуватиметься виключно щодо судді Сластьон А. О.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 14 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сластьон А. О. в адміністративній справі № 215/5266/24 визнав необґрунтованою. Передав матеріали справи № 215/5266/24 для визначення судді в порядку, встановленому статтею 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 17 жовтня 2024 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сластьон А. О. в адміністративній справі № 215/5266/24, адміністративну справу №215/5266/24 передав для продовження розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 18 листопада 2024 року відмовив у відкритті апеляційного провадження відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 299 КАС України.

Не погодившись із ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач оскаржив її в касаційному порядку.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Частиною третьою статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Частиною першою статті 294 КАС України визначений перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, а саме: ухвали суду першої інстанції щодо: забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову; повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності; передачі справи на розгляд іншого суду; відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; затвердження умов примирення сторін; призначення експертизи; визначення розміру судових витрат; зупинення провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; відмови ухвалити додаткове рішення; роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення; внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; окрема ухвала; стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до ст. 382 цього Кодексу; відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження; відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження; залишення без задоволення заяви, поданої в порядку, визначеному статтею 383 цього Кодексу.

Таким чином, статтею 294 КАС України передбачений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають оскарженню в касаційному порядку, серед яких відсутня ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про відвід судді.

Суд апеляційної інстанції покликався на те, що відповідно до статті 294 КАС України встановлено вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду, і в такому переліку відсутня ухвала з питань відводу судді (суддів).

Таким чином, незгода з процесуальним рішенням суду з питань відводу судді, може бути однією з підстав для оскарження рішення суду, ухваленого за результатом розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації автором касаційної скарги права на апеляційне оскарження судового рішення не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі № 215/5266/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Депутата, голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича про встановлення компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді Н. М. Мартинюк

В. Е. Мацедонська