Справа № 460/14587/24
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2025 року м. Рівне №460/14587/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови зарахувати до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 08.09.1982 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 08.04.1983 по 08.06.1983, з 22.06.1990 по 31.07.1990, з 01.08.1990 по 10.09.1991, з 04.11.1991 по 09.06.1997, з 17.09.1997 по 16.04.1999, з 20.04.1999 по 31.12.2003 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 08.09.1982 та перерахувати пенсію з дати призначення.

Ухвалою суду від 02.12.2024 відкрито провадження в справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з досягненням пенсійного віку позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком, за наслідками розгляду якої Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області прийняло рішення про призначення пенсії, проте зарахувало до страхового стажу періоди роботи не у повній відповідності згідно з записами трудової книжки. Вважає, що має страховий стаж понад визначений відповідачем 2, а тому просить позов задовольнити повністю.

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відзив на позовну заяву не подало.

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, відповідно до змісту відзиву на позовну заяву заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, що на підставі поданої заяви про призначення пенсії, ОСОБА_1 призначена пенсії за віком з врахуванням статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 25.07.2024. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності пенсійна справа переведена в Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, де позивач перебуває на обліку як отримувач пенсії. Згідно з документами, доданими до заяви про призначення пенсії за віком та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 35 років 1 місяць 12 днів. До заяви про призначення пенсії позивачем була долучена трудова книжка серії НОМЕР_2 , що заповнена 08.09.1982. Однак, прізвище у трудовій книжці зазначено « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним позивача, а саме ОСОБА_1 . Вказує, що позивачу зараховано до страхового стажу періоди: з 12.06.1986 по 19.06.1985 - проходження військової служби, з 01.09.1985 по 21.06.1990 - навчання у вищому навчальному закладі, з 01.01.1985 по 31.12.2003. На підставі вищевикладеного, періоди трудової діяльності згідно наданої трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка заповнена 08.09.1982, до страхового стажу не зараховані, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог пункту 2.11-2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (за місцем проживання) та отримує пенсію за віком починаючи з 25.07.2024 на підставі поданої заяви про призначення пенсії.

Заява позивача про призначення пенсії, за принципом екстериторіальності, розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області не заперечується, що згідно з документами, доданими до заяви про призначення пенсії за віком (зокрема, трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка заповнена 08.09.1982) та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача на дату призначення пенсії становить 35 років 1 місяць 12 днів.

Відповідно до розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 за формою РС-право, 35 років 1 місяць 12 днів визначено з урахуванням таких періодів:

з 01.09.1979 по 22.02.1983 навчання у вищих/середн.НЗ (3 роки 5 місяців 22 дні);

з 12.06.1983 по 19.06.1985 військова строкова служба (2 роки 8 днів);

з 01.09.1985 по 21.06.1990 навчання у вищих/середн.НЗ (4 роки 9 місяців 21 день);

з 01.01.1998 по 31.12.2003 (6 років);

з 01.01.2004 по 14.03.2011 (7 років 3 місяці);

з 16.11.2011 по 30.10.2012 (11 місяців 18 днів);

з 31.10.2012 по 30.04.2013 (4 місяці 3 дні);

з 01.09.2013 по 29.02.2020 (6 років 6 місяців);

з 01.03.2020 по 31.05.2020 ФОП (3 місяці);

з 01.06.2020 по 31.12.2023 (3 роки 7 місяців).

Згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 08.09.1982, ОСОБА_1 (зокрема, що стосується спірних періодів по 01.01.2004):

до вступу на навчання, з 31.05.1982 по 13.09.1982 працював дорожнім робітником ІІ розряду для проходження виробничої практики (записи №№1-3); з 21.09.1982 по 29.10.1982 працював дублером майстра на період проходження практики (записи №№4, 5);

з 01.09.1979 по 01.03.1983 навчання (записи №№6, 7);

з 08.04.1983 по 08.06.1983 працював лаборантом лабораторії №5 електромеханічного заводу м.Конотоп Сумської області (записи №№8, 9);

з 12.06.1983 по 23.06.1985 військова строкова служба (записи №№10, 11);

з 22.08.1985 по 29.06.1990 навчання в Одеському політехнічному інституті (записи №№ 12, 13);

з 15.06.1989 по 31.07.1989 працював лаборантом в науково-дослідному технологічному інституті «ТЕМП» на період проходження практики (записи №№14, 15);

з 15.01.1990 по 31.05.1990 працював інженером в науково-дослідному технологічному інституті «ТЕМП» на період проходження практики (записи №№16, 17);

з 01.06.1990 по 31.07.1990 працював інженером-конструктором 3 категорії в науково-дослідному технологічному інституті «ТЕМП» (записи №№18, 19);

з 01.08.1990 по 10.09.1991 працював інженером-конструктором 3 категорії (записи №№20, 21);

з 04.11.1991 по 09.06.1997 працював старшим інструктором в Одеському загоні воєнізованої охорони Одеської залізниці (записи №№22-25);

з 17.09.1997 по 16.04.1999 працював спеціалістом у відділі супутникового зв`язку ТОВ «Банкомсервіс» (записи №№26, 27);

з 20.04.1999 по 14.03.2011 працював інженером в ЗАТ «Київстар Дж. Ес. Ем.» (записи №№28-38 трудової книжки та вкладишу НОМЕР_3 ).

Листом №2600-0202-8/199282 від 14.10.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві на адвокатський запит та в додаток до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №1700-0202-8/56853 від 07.10.2024, щодо розрахунку страхового стражу позивача повідомило, що до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки прізвище на титульному листі трудової книжки не відповідає паспортним даним, що є порушенням «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Не погоджуючись з діями відповідача 2 щодо визначення страхового стажу, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) та Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначається, зокрема, пенсія за віком.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV регламентовано, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області визначено, що страховий стаж позивача на дату звернення становить 35 років 1 місяць 12 днів, тому ОСОБА_3 призначено пенсію за віком з 25.07.2024.

Однак, позивач не погоджується з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо визначення страхового стажу на рівні 35 років.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. До 01.01.2004 стаж підтверджується документально, в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

В період до 01 січня 2004 року обчислення трудового стажу здійснювалося згідно зі статтями 56-63 Закону №1788-ХІІ.

Згідно з статтею 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначений статтею 44 Закону №1058-ІV. Відповідно до частини першої цієї статті, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (із змінами в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №22-1).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядку №22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року №8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Позивач вважає, що відповідач 2 безпідставно не зарахував до страхового стажу періоди роботи з 08.04.1983 по 08.06.1983, з 22.06.1990 по 31.07.1990, з 01.08.1990 по 10.09.1991, з 04.11.1991 по 09.06.1997, з 17.09.1997 по 16.04.1999, з 20.04.1999 по 31.12.2003 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 08.09.1982.

Підставою для відмови зарахувати вказані періоди, відповідач 2 у відзиві на позовну заяву вказує, що прізвище у трудовій книжці зазначено « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним позивача, а саме ОСОБА_1 . Зазначає, що до страхового стажу зараховано періоди: з 12.06.1986 по 19.06.1985, з 01.09.1985 по 21.06.1990, з 01.01.1985 по 31.12.2003. Тому, періоди трудової діяльності згідно наданої трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка заповнена 08.09.1982, до страхового стажу не зараховані, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог пункту 2.11-2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Так, відповідачем 2 не заперечується, що до заяви про призначення пенсії, позивачем була долучена трудова книжка серії НОМЕР_2 , що заповнена 08.09.1982.

Станом на час роботи позивача на початок спірних періодів та дату заповнення трудової книжки, діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена 20.06.1974 №162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (далі - Інструкція №162).

Пунктом 1.4 Інструкції №162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 «Про трудові книжки працівників та службовців» (далі - Порядок №656) та цією Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 Порядку №656 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 18 Порядку №656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Під час подальших спірних періодів роботи позивача, діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110 (далі - Інструкція №58).

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (пункт 1.1. Інструкції №58).

Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження (пункт 2.11. Інструкції №58).

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка (пункт 2.12. Інструкції №58).

Поряд з цим, відповідно до пунктів 2.1.-2.2. Інструкції №58, трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами. Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться, зокрема відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження;

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 за №301 «Про трудові книжки працівників» передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Системний аналіз наведених норм доводить, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, і лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Таким чином, надання уточнюючих довідок повинно здійснюватися у випадках неправильного, неповного або нечіткого заповнення трудової книжки.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

Судом достеменно встановлено, що трудова книжка належить позивачу ОСОБА_1 ; дата народження позивача, вказана у трудовій книжці НОМЕР_2 , співпадає з даними паспорта позивача 24 липня 1964 року. На титульному аркуші трудової книжки наявний відтиск печатки, підпис уповноваженої за видачу книжки особи.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача НОМЕР_2 оформлена без порушення Інструкції №58, містить всі необхідні записи про роботу у спірні періоди.

З урахуванням того, що трудова книжка заповнена російською мовою, зауваження пенсійного органу з приводу того, що не вірно зазначено ПІБ « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним позивача, а саме ОСОБА_1 , суд відхиляє.

При цьому, зазначення відповідачем 2 того, що позивачу до страхового стажу зараховано періоди: з 12.06.1986 по 19.06.1985, з 01.09.1985 по 21.06.1990, з 01.01.1985 по 31.12.2003 не відповідає встановленим обставинам справи.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, а саме щодо написання ПІБ через правопис російської мови.

Відтак, суд зауважує, що наведені посилання пенсійного органу є недостатніми для відмови у зарахуванні до загального страхового стажу періодів роботи з 08.04.1983 по 08.06.1983, з 22.06.1990 по 31.07.1990, з 01.08.1990 по 10.09.1991, з 04.11.1991 по 09.06.1997, з 17.09.1997 по 16.04.1999, з 20.04.1999 по 31.12.2003 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 08.09.1982 у повному обсязі, оскільки трудова книжка позивача містить інформацію про трудовий стаж з належними записами про роботу за вказані періоди, а також містить посилання на відповідні накази, на підставі яких зроблено записи про прийняття позивача на роботу та звільнення з роботи.

Отже, вказані періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.

Відтак, страховий стаж ОСОБА_3 становить понад визначений відповідачем 2 35 років 1 місяць 12 днів.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

В свою чергу, статтею 25 Закону №1058-IV визначено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою, де:

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.

Тобто, тривалість страхового стажу особи безпосередньо впливає на розмір її пенсії.

Оскільки, пенсійним органом страховий стаж ОСОБА_3 визначено не вірно, суд дійшов висновку, що розмір пенсії з дати призначення підлягає перерахунку.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV визначений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок №22-1).

З 30.03.2021 набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України №25-1 від 16.12.2020 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», якою передбачено застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії, починаючи з 01.04.2021.

Запроваджена технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів ПФ України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця прийняття заяви до розгляду та місця проживання пенсіонера.

Таким чином, Постановою №25-1 внесено зміни, зокрема до Порядку №22-1.

Так, відповідно пункту 4.2. розділу IV Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10. розділу IV Порядку №22-1).

Відповідно до фактичних обставин справи, заяву про призначення пенсії позивач подав до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області та призначено пенсію з 25.07.2024. Однак, при призначенні пенсії, ОСОБА_3 не вірно обраховано страховий стаж. Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вчинило протиправні дій щодо позивача.

Оскільки, виплату пенсії ОСОБА_3 проводить Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, з урахуванням заявлених позовних вимог щодо перерахунку пенсії з дати призначення, суд вважає, що в даному випадку належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача на пенсійне забезпечення є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 08.09.1982 у повному обсязі та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 08.04.1983 по 08.06.1983, з 22.06.1990 по 31.07.1990, з 01.08.1990 по 10.09.1991, з 04.11.1991 по 09.06.1997, з 17.09.1997 по 16.04.1999, з 20.04.1999 по 31.12.2003 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 08.09.1982 з урахуванням зарахованих періодів, у зв`язку з чим перерахувати розмір пенсії з 25.07.2024.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У сукупності вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яким вчинено протиправні дії.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 08.09.1982 в повному обсязі з 08.04.1983 по 08.06.1983, з 22.06.1990 по 31.07.1990, з 01.08.1990 по 10.09.1991, з 04.11.1991 по 09.06.1997, з 17.09.1997 по 16.04.1999, з 20.04.1999 по 31.12.2003.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 08.04.1983 по 08.06.1983, з 22.06.1990 по 31.07.1990, з 01.08.1990 по 10.09.1991, з 04.11.1991 по 09.06.1997, з 17.09.1997 по 16.04.1999, з 20.04.1999 по 31.12.2003 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 08.09.1982 з урахуванням зарахованих періодів, у зв`язку з чим перерахувати розмір пенсії з 25.07.2024.

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 16 січня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ЄДРПОУ/РНОКПП 42098368) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Н.В. Друзенко