Справа № 160/28639/24
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_2 , Військова частина НОМЕР_3 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
28 жовтня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_2 , Військова частина НОМЕР_3 з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в неналежному розгляді рапорту командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 128-ї Обр ТРО ОСОБА_1 про звільнення з військової служби з доданими до нього доказами на підставі пп. «г» п.3 ч.5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 19.09.2024р.
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 про звільнення з військової служби з додатками до нього від 19.09.2024р. з урахуванням вищезазначених обставин, шляхом накладення резолюції, згідно додатку 1 до ІІІ Наказу МОУ №531 та скерувати рапорт для його розгляду командиру (начальнику), який уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 19.09.2024 року ним було подано рапорт про звільнення його з військової служби у запас відповідно до пп. «г» п.3 ч.5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за рідною матір`ю, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка є інвалідом І групи та потребує постійного догляду. Проте, відповідачем безпідставно не було розглянуто рапорт позивача про звільнення з військової служби по суті, відповідно, й не було прийнято обґрунтоване та вмотивоване рішення командування військової частини щодо відмови у задоволенні рапорту або наказ про звільнення з військової служби.
Позов не відповідав вимогам ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 був залишений без руху. На виконання вимог ухвали позивач 15.11.2024 надав відповідну заяву та виправив вказані недоліки у встановлений судом строк.
Ухвалою суду від 19.11.2024 відкрито провадження в адміністративній та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідачем 22.11.2024 подано до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що позивач перебуваючи на стаціонарному лікуванні, безпідставно залишивши лікувальний заклад, 19.09.2024 року, прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 особисто, та подав рапорт щодо звільнення з військової служби у запас відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за підпунктом "т" через необхідність здійснення постійного догляду за своєю матір`ю не надавши документів, що підтверджують право на звільнення. Військовослужбовець капітан ОСОБА_4 для звільнення зобов`язаний підтвердити відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я та повинен довести відсутність родичів першого та другого ступеня споріднення або їх неспроможність здійснювати догляд. На момент розгляду рапорту ОСОБА_5 від 18.09.2024 за №1665/5325 щодо звільнення з військової служби у запас до військової частини НОМЕР_1 було доведено наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №381 від 14.09.2024 року про призначення капітана ОСОБА_6 офіцером резерву взводу резерву офіцерського складу 310 запасної роти військової частини НОМЕР_2 , та розпочато виконання наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 16.10.2024 року після закінчення стаціонарного лікування, по прибуттю до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 було доведено Наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №381 від 14.09.2024 року, яким капітана ОСОБА_7 призначено офіцером резерву взводу резерву офіцерського складу 310 запасної роти військової частини НОМЕР_2 та повернуто комплект документів щодо звільнення з військової служби у запас відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за підпунктом "т" для подальшого доопрацювання за новим місцем призначення. 25.10.2024 року згідно Наказу (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 №303 від 25.10.2024 року капітан ОСОБА_4 виключений зі списків військової частини НОМЕР_1 та знятий з усіх видів забезпечення, видано витяг з Наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №381 від 14.09.2024 року та припис військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2024 року №4038, яким зазначено дату прибуття до військової частини НОМЕР_2 до 26.10.2024 року. Таким чином військова частина НОМЕР_1 діяла у межах та у спосіб визначений чинним законодавством, з урахуванням наявних документів Позивача.
Третім особам було направлено копію зазначеної ухвали про відкриття провадження у справі в їх електронний кабінет, що підтверджується довідками відповідального працівника суду від 19.11.2024; правом на подання пояснень на позов треті особи не скористалися.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ( НОМЕР_4 Обр ТРО) на підставі укладеного контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу від 09.01.2022р. між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі командира в/ч НОМЕР_5 , генералом-майором ОСОБА_8 .
19.09.2024 року позивач подав рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , в якому просив звільнення його з військової служби у запас відповідно до пп. «г» п.3 ч.5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за рідною матір`ю, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка є інвалідом І групи та потребує постійного догляду.
Також в рапорті було зазначено, що 21,05.2024р. позивачем вже було подано аналогічний рапорт, який було погоджено командуванням частини НОМЕР_1 проте, згідно листа н/ч НОМЕР_6 від 30.0872024р. № 2393/С/1/2198 було передано для доопрацювання та подальшого падання командиру в/ч НОМЕР_7 для подальшою прийняття рішення Аналогічний лист-відповідь було надано в/ч НОМЕР_8 від 11.09.2024р. 1665/5325.
До вказаного рапорту були долучені копії підтверджуючих документів, а саме:
1. Копію Свідоцтва прц народження ОСОБА_1 ;
2. Копію паспорта та ІПН матері - ОСОБА_3 ;
3. Копія свідоцтва про смерть батька ОСОБА_1 .
4. Довідку до акту огляду медико-соціальною комісією серії 12 АГГ №456617 від 30.11.2023р.;
5. Висновок № 2345 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі не можуть самостійна пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 11.09.2024р.(Форма № 080-4/о);
6. Копія відповіді ІНФОРМАЦІЯ_5 , сил територіальної оборони Збройних Сил України від 19.07.2024р.
7. Довідка Василівської міської ради м. Запоріжжя від 17.09.2024р. № 753/01-05.
Адвокатом Зелінською Ольгою Сергіївною, 15.10.2024р. було направлено адвокатський запит до військової частини НОМЕР_1 , стосовно результатів розгляду рапорту ОСОБА_1 від 19.09.2024р.
Листом військової частини НОМЕР_1 № 3958 від 19.10.2024 позивачу була надана відповідь в якій зазначено, що «У відповідь на Ваш рапорт від 19.09.2024 року № 4001 повідомляємо наступне.
Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 розглянуті документи капітана ОСОБА_9 командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 з військової служби у запас відповідно до пункту 3 частини п`ятої етапі 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за підпунктом "т" (через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) пунктом третім - необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружни (чоловіка), який е особою з Інвалідністю 1 чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я).
Тобто для звільнення військовослужбовцю необхідно підтвердити документально три умови: наявність інвалідності у батька чи матері; потребу у здійсненні постійного догляду за батьком чи матір`ю; відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або потребу інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення в постійному догляді.
За результатами розгляду рапорту військовослужбовця, капітана - ОСОБА_1 18.09,2024 за №1665/5325 військова частина НОМЕР_1 отримала повернутий військовою частішою НОМЕР_3 комплект документів, для подальшого доопрацювання, про що військовослужбовець був повідомлений».
Позивач вважає, що відповідачем безпідставно не було розглянуто рапорт позивача про звільнення з військової служби по суті, відповідно, й не було прийнято обґрунтоване та вмотивоване рішення командування військової частини щодо відмови у задоволенні рапорту або наказ про звільнення з військової служби у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутись за захистом порушених прав до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 2 Закону № 2011-XII ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
При вирішені спору суд виходить із того, що Закон України "Про військову службу і військовий обов`язок" здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Пунктом 6 ст. 2 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Як зазначалось вище, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ( НОМЕР_4 Обр ТРО) на підставі укладеного контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу від 09.01.2022р. між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі командира в/ч НОМЕР_5 , генералом-майором ОСОБА_8 .
В той же час, позивач виявив своє небажання продовжувати проходити військову службу та 19.09.2024 року подав рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , в якому просив звільнення його з військової служби у запас відповідно до пп. «г» п.3 ч.5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за рідною матір`ю, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка є інвалідом І групи та потребує постійного догляду.
Також в рапорті було зазначено, що 21,05.2024р. позивачем вже було подано аналогічний рапорт, який було погоджено командуванням частини НОМЕР_1 проте, згідно листа н/ч НОМЕР_6 від 30.0872024р. № 2393/С/1/2198 було передано для доопрацювання та подальшого падання командиру в/ч НОМЕР_7 для подальшою прийняття рішення Аналогічний лист-відповідь було надано в/ч НОМЕР_8 від 11.09.2024р. 1665/5325.
До вказаного рапорту були долучені копії підтверджуючих документів, а саме:
1. Копію Свідоцтва прц народження ОСОБА_1 ;
2. Копію паспорта та ІПН матері - ОСОБА_3 ;
3. Копія свідоцтва про смерть батька ОСОБА_1 .
4. Довідку до акту огляду медико-соціальною комісією серії 12 АГГ №456617 від 30.11.2023р.;
5. Висновок № 2345 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі не можуть самостійна пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 11.09.2024р.(Форма № 080-4/о);
6. Копія відповіді ІНФОРМАЦІЯ_5 , сил територіальної оборони Збройних Сил України від 19.07.2024р.
7. Довідка Василівської міської ради м. Запоріжжя від 17.09.2024р. № 753/01-05.
Судом встановлено, що Листом військової частини НОМЕР_1 № 3958 від 19.10.2024 позивачу була надана відповідь в якій зазначено, що управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 розглянуті документи капітана ОСОБА_9 командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 з військової служби у запас відповідно до пункту 3 частини п`ятої етапі 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за підпунктом "т" (через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) пунктом третім - необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружни (чоловіка), який е особою з Інвалідністю 1 чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). За результатами розгляду рапорту військовослужбовця, капітана - ОСОБА_1 18.09,2024 за №1665/5325 військова частина НОМЕР_1 отримала повернутий військовою частішою НОМЕР_3 комплект документів, для подальшого доопрацювання, про що військовослужбовець був повідомлений.
Відповідно до пп. «г» п.3 ч.5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: під час проведення мобілізації та дії воєнного стану: через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), є матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_9 від 17.05.2023р., яка також є інвалідом І групи та потребує постійного догляду,що підтверджується Довідкою до акту огляду медико-соціальною комісією серії 12 АГГ № 456617 від 30.11.2023р. виданою БЕЗСТРОКОВО та Довідкою ЛЛК № 2345 від 11.09.2024р.
Необхідність здійснення постійного догляду підтверджено Висновком № 2345 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 11.09.2024р. за формою первинної облікової документації №080-4/о затверджено Наказом МОЗ України 09.03.2021р. за № 407.
Крім того, відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати постійний догляд підтверджено Свідоцтвом про смерть (батька ОСОБА_1 ) Серія НОМЕР_10 від 03.12.2022р. та Довідкою виданою Василівською міською радою м. Запоріжжя від 17.09.2024р. за № 753/01-05.
Суд зазначає, що спір у цій справі виник у зв`язку з неналежним розглядом рапорту позивача по суті про звільнення з військової служби, відповідно, не було прийнято обґрунтоване та вмотивоване рішення командування військової частини щодо відмови у задоволенні рапорту або наказ про звільнення з військової служби.
Пунктом 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом президента України №1153/2008 від 10.12.2008 передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Суд відмічає, що подання рапорту "по команді" означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, нерозгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.
Так, згідно з пунктом 225 Положення, звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
Згідно з абзацом тринадцятим п. 14.10 Розділу ХІV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 170 від 10.04.2009 документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.
З системного аналізу вказаних норм права суд дійшов висновку, що наслідком написання рапорту військовослужбовця про звільнення з військової служби є наказ по особовому складу про звільнення з військової служби чи відмова у задоволенні рапорту.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в неналежному розгляді рапорту командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 128-ї Обр ТРО ОСОБА_1 від 19.09.2024р. про звільнення з військової служби з доданими до нього доказами на підставі пп. «г» п.3 ч.5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд зазначає, що компетенція Збройних Сил України полягає у тому, що згідно покладених завдань і функцій Збройні Сили України є спеціалізованим суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо видання наказів.
Також з матеріалів справи та відзиву на позов відповідача вбачається, що наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №381 від 14.09.2024 року капітана ОСОБА_7 призначено офіцером резерву взводу резерву офіцерського складу 310 запасної роти військової частини НОМЕР_2 .
Згідно Наказу (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 №303 від 25.10.2024 року капітан ОСОБА_4 виключений зі списків військової частини НОМЕР_1 та знятий з усіх видів забезпечення, видано витяг з Наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №381 від 14.09.2024 року та припис військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2024 року №4038, яким зазначено дату прибуття до військової частини НОМЕР_2 до 26.10.2024 року.
А тому належним захистом порушених прав позивача буде зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 про звільнення з військової служби з додатками до нього від 19.09.2024р., шляхом скерування рапорту для його розгляду командиру військової частини НОМЕР_2 , який уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази на підтвердження правомірності дій та докази, долучені в обґрунтування позову, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову відповідно до вищенаведених мотивів.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_11 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_12 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_13 ), Військова частина НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ; ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_14 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в неналежному розгляді рапорту командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 128-ї Обр ТРО ОСОБА_1 від 19.09.2024р. про звільнення з військової служби з доданими до нього доказами на підставі пп. «г» п.3 ч.5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 про звільнення з військової служби з додатками до нього від 19.09.2024р., шляхом скерування рапорту для його розгляду командиру військової частини НОМЕР_2 , який уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15 січня 2025 року.

Суддя Е.О. Юрков