Справа № 240/15484/21
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/15484/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Євген Юрійович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

14 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника позивача: Ширшової Н.О,,

представника відповідача: БайдалаІ.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Обербетон Україна" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Обербетон Україна" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- №3 від 02 квітня 2021 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1020,00 гривень за допущення помилки при відображенні реєстраційних номерів облікової картки платника податків при заповненні форми 1 ДФ;

- №5 від 15 квітня 2021 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1020,00 гривень за ненадання до перевірки документів в повному обсязі;

- №5 від 15 квітня 2021 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17000,00 гривень згідно з статтею 120-1 Податкового кодексу України у зв`язку з порушенням строків реєстрації податкової накладної;

- №5 від 15 квітня 2021 року про збільшення суми грошового зобов`язання в розмірі 276582,00 гривень по податку на додану вартість та нараховано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 27658,00 гривень (загальна сума 304240,00 гривень);

- №5 від 15 квітня 2021 року про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 1 550 737,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що граничний строк перевірки Товариства не міг перевищувати семи робочих днів, відтак у відповідача не було законних підстав для продовження перевірки. З огляду на те, що податковим органом продовжено строки проведення перевірки Товариства, вказане призвело до вчинення дій, які потягли за собою відповідні наслідки (складення акта перевірки та прийняття спірних податкових повідомлень-рішень) поза межами повноважень контролюючого органу. Також позивач наголосив на тому, що дії та висновки уповноважених органів відповідача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, фактичних даних та суперечать наявним первинним документам і здійсненим господарським операціям. Перевірка проведена податковим органом упереджено, без взяття до уваги наданих під час перевірки документів при складенні акту перевірки, посадовими особами контролюючого органу допущено неповне з`ясування обставин взаємовідносин контрагентів та не перевірено первинні документи, що підтверджують факт здійснення операцій оренди, в акті перевірки містяться хибні висновки.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року позов задоволено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року змінено рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року в частині розподілу судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18 квітня 2024 року рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року у справі №240/15484/21 в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 квітня 2021 року №5, №5, №5 та №5 скасовано, направлено справу в цій частині на новий розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду. В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року у справі № 240/15484/21 залишено без змін.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №3 від 02.04.2021, №5 від 15.04.2021, №5 від 15.04.2021, №5 від 15.04.2021.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Обербетон Україна" сплачений судовий збір у розмірі 31803,60 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач вказує, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від №5, №5, №5 по своїй суті є похідними від встановленого перевіркою порушення за рахунок операцій з орендою нерухомого майна, тобто є пов`язаними між собою.

Вказує, що встановлено заниження платником інших доходів від операційної діяльності на загальну суму 1 382 910 грн. за 2017 рік, в зв`язку із невизнанням доходу, пов`язаного з фактичним наданням послуг оренди майна на користь ТОВ «Обербетон-Інвест».

Звертаємо увагу суду апеляційної інстанції, що суд в даній адміністративній справі визнав законним ППР №5 від 15.04.2021, яким застосовано фінансову санкції за ненадання в повному обсязі документів, в тому числі за не надання первинних документів, які підтверджують факт декларування суми від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових періодів. Таким чином, товариство завищило показник «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу на суму 167 827 грн., яка на момент завершення перевірки залишилась не підтвердженою відповідними первинними бухгалтерськими документами та на суму 1 382 910 грн.

Зауважує, що штраф застосований за порушення строків реєстрації податкових накладних також пов`язаний із основним порушенням. На порушення п.п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України товариством не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні по операціях, що не є господарською діяльністю платника податків, а саме: 31.01.2017 на суму ПДВ 50881 грн., 28.02.2017 на суму ПДВ 50881 грн., 31.03.2017 на суму ПДВ 34964 грн., 30.04.2017 на суму ПДВ 34964 грн., 31.05.2017 на суму ПДВ 34964 грн., 30.06.2017 на суму ПДВ 34964 грн. 31.07.2017 на суму ПДВ 34964 грн.

02 грудня 2024 року від ТОВ «Обербетон-Інвест» надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача. У поданому відзиві представник відповідача, серед іншого, зазначає, що дана Апеляційна скарга, які і інші скарги та відзиви Скаржника, які подавались до суду в процесі первинного та нового розгляду даної справи, не містить відомостей про те, які саме норми матеріального, чи процесуального права по суті основного позову порушено судом першої інстанції при винесені оскаржуваного Рішення в рамках нового розгляду. Просить залишити апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року по справі №240/15484/21 без задоволення, а судове рішення - без змін.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року розгляд справи призначено на 03 грудня 2024 року у відкритому судовому засіданні на 13 год. 00 хв.

В судовому засіданні представник Головного управління ДПС у Житомирській області підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Обербетон-Інвест» у судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у Житомирській області на підставі наказу Головного управління ДПС у Житомирській області від 05.02.2021 року №143-п та відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п 78.1.7 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Обербетон Україна".

Копію наказу Головного управління ДПС у Житомирській області від 05.02.2021 №143-п вручено голові комісії з припинення (реорганізації) ТОВ "Обербетон Україна" ОСОБА_1 та ознайомлено з направленнями на 08.02.2021 №245, №246, №247, №248, №249, №250, №251.

Перевірку продовжено на 5 робочих днів з 24.02.2021 року згідно наказу від 23.02.2021 №242-п, копію якого вручено голові комісії з припинення (реорганізації) ТОВ "Обербетон Україна" ОСОБА_1 .

За результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки складено акт перевірки від 10.03.2021 №2731/06-30-07-05/36072242 (далі Акт перевірки), у якому встановлено порушення:

- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, ст.137, п.44.1, п.44.2 ст.44 Податкового Кодексу України, ст.1, ст.2 ст.3, ст.4 та ст.9 ст.10, ст.11 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі Закон України №996-XIV), Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (далі - Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку №16 «Витрати»), в результаті чого завищено значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1550737,00 грн;

- пп."г", п.п.198.5, п.198 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 276582 грн;

- п.п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України ТОВ "Обербетон Україна" не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні по операціях, що не є господарською діяльністю платника податків;

- п.44.1, п.44.3 ст.44, п 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України - ненадання платником податків для проведення перевірки у повному обсязі всіх документів (копій документів), що належать або пов`язані з предметом даної перевірки акт про ненадання документів від 02.03.2021 року №110/06-30-07-05/36072242.

Платником подавались заперечення від 25.03.2021 №31 (вх.№9629/6 від 29.03.2021) до Акта перевірки.

Головним управлінням ДПС у Житомирській області було надано платнику відповідь від 12.04.2021року №6187/6/06-30-07-05 на заперечення, яку відправлено поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення (отримано платником 15.04.2021 року відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення).

На підставі Акта перевірки Головним управлінням ДПС у Житомирській області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 02.04.2021 №3 про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020,00 грн за невідображення податковим агентом нарахованого та виплаченого доходу в сумі 1565,81 грн, ПДФО в сумі 278,42 грн та військовий збір в сумі 19,03 грн;

- від 15.04.2021 №5 про застосування фінансової санкції за ненадання в повному обсязі документів в сумі 1020 грн;

- від 15.04.2021 №5 про збільшення податкових зобов`язань за податком на додану вартість в сумі 276582 грн;

- від 15.04.2021 №5 про застосування фінансової санкції за нереєстрацію податкових накладних в сумі 17000 грн;

- від 15.04.2021 №51 про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування за податком на прибуток в сумі 1550737 грн.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ "Обербетон Україна" подавало до ДПС України скаргу на них.

Рішенням ДПС України №13653/6/99-00-06-01-05-06 від 17.06.2021 залишено без змін прийняті ГУ ДПС у Житомирській області податкові повідомлення-рішення.

Позивач, не погоджуючись із такими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення частково.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Переглядаючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення в частині дотримання відповідачем строків проведення перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п.2.1 розділу ІІ "Загальні положення" Акта, перевірка проводилась з 10.02.2021 до 02.03.2021, тобто 15 робочих днів.

Згідно з абзацами першим-другим пункту 82.2. статті 82 Податкового кодексу України регламентовано, що тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон України №996-XIV), середніми є підприємства, які не відповідають критеріям для малих підприємств та показники яких на дату складання річної фінансової звітності за рік, що передує звітному, відповідають щонайменше двом із таких критеріїв: балансова вартість активів - до 20 мільйонів євро; чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - до 40 мільйонів євро; середня кількість працівників - до 250 осіб.

ТОВ "Обербетон Україна" ні за 2017 рік, ні за 2018, 2019 та 2020 роки не відповідає щонайменше двом критеріям середніх підприємств, та у 2017 році належало до малих підприємств у розумінні частини 2 статті 2 Закону України №996-XIV.

Отже, із зазначеного слідує, що перевірка Товариства тривала понад встановлені пунктом 82.2. статті 82 Податкового кодексу України терміни. Водночас саме по собі порушення термінів проведення перевірки, яке безумовно свідчить про порушення допущені відповідачем під час проведення перевірки, не свідчить про протиправність податкових повідомлень-рішень і не може слугувати єдиною підставою для їх скасування.

Переглядаючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо податкового повідомлення-рішення №3 від 02 квітня 2021 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1020,00 гривень за допущення помилки при відображенні реєстраційних номерів облікової картки платника податків при заповненні форми 1 ДФ, колегія суддів зазначає.

Відповідно до підпункту 58.1.2. пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, у разі якщо податкове повідомлення-рішення прийнято за результатами документальної перевірки та є процесуальною підставою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, воно додатково до інформації, наведеної у пункті 58.1.1 цієї статті, повинно містити: обґрунтовану підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість у вигляді фактичної підстави, а саме викладення стислого змісту щодо виявлених перевіркою порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства з наведенням інформації щодо: обставин вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 та пункту 86.7 статті 86 розділу I цього Кодексу письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини).

У підпункті 3.1.4.2.1 акта перевірки зазначено, що розбіжність між К-т рахунком 6411 та податковим розрахунком за формою №1ДФ, за II квартал 2017 в сумі 278,42 грн., яка виникла в зв`язку з тим, що в податковому розрахунку за формою №1ДФ за ІІ квартал 2017 року податковим агентом не відображено нарахований та виплачений дохід в сумі 1565,81 грн., податок на доходи фізичних осіб в сумі 278,42 грн. та військовий збір в сумі 19,03 грн., а саме: списана дебіторська заборгованість на продану браковану продукцію фізичній особі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за травень 2017 (т.1, а.с.25).

В той же час, у тексті податкового повідомлення-рішення №3 від 02 квітня 2021 року зазначено інше порушення: "при заповненні Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку форми №1-ДФ допущено помилки при відображенні реєстраційних номерів облікової картки платників податків" (т.1, а.с.157), що не відповідає дійсності.

Отже, виходячи з вищнаведеногно колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність і необґрунтованість податкового повідомлення-рішення №3 від 02 квітня 2021 року.

Переглядаючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо податкового повідомлення-рішення №5 від 15 квітня 2021 року про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання в розмірі 276582,00 гривень по податку на додану вартість та нарахування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у розмірі 27658,00 гривень (загальна сума 304240,00 гривень) слід зазначити таке.

З матеріалів справи встановлено, що між ТОВ "Обербетон Україна" (Орендар), та ТОВ "Обербетон-інвест" (Орендодавець) 01.07.2016 укладено договір оренди №ОБ.ВН-2016.01.07-ОБУ, предметом якого є нерухоме майно - комплекс будівель та споруд визначених у додатку до договору за адресою: С.Параджанова, 89, м. Житомир (п.1.1. Договору) (т.1, а.с.59).

Основним доводом ГУ ДПС у Житомирській області при прийнятті спірного рішення є те, що орендоване майно використовувалось одночасно двома підприємствами, які є пов`язаними особами. Витрати по оренді, які були сформовані ТОВ "Обербетон-інвест" спричинили збиткову діяльність ТОВ "Обербетон Україна", що призвело до заниження доходів підприємства та зменшення податкового навантаження (Том №1, а.с.12-15).

ГУ ДПС у Житомирській області вказує на те, що ТОВ "Обербетон-інвест" декларувало за 2017 рік виробничі приміщення загальною площею 27420,3 кв.м, як приміщення, які в повному обсязі використовуються ним у власній господарській діяльності.

Відповідачем в Акті перевірки вказується, що фактично не виконувалась умова договору оренди щодо здійснення орендодавцем поточного забезпечення електроенергією переданого в оренду майна.

Також контролюючий орган робить висновок, що орендна плата нараховувалась за головний виробничий комплекс в цілому на всю його площу 26813,2 кв.м, хоча ТОВ "Обербетон Україна" орендує лише частину комплексу загальною площею 18277,5 кв.м.

Відповідно до п.44.2. ст.44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з абзацом першим підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Відповідно до абз."г" п.198.5 ст.198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п.189.9 ст.189 ПК України).

Згідно з Національним положенням (Стандартом) бухгалтерського обліку 14 «Оренда» Затверджено Наказ Міністерства фінансів України «28» липня 2000 року №181, яке визначає методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про оренду необоротних активів та її розкриття у фінансовій звітності. Оренда це - угода, за якою орендар набуває права користування необоротним активом за плату протягом погодженого з орендодавцем строку, а Суборенда це - угода про передачу орендарем орендованого ним об`єкта в оренду третій особі.

Відповідно до акта приймання-передачі від 01.07.2016, додатків до договору та схеми приміщення (т.1, а.с.63-69), позивачем орендується:

- частина приміщення адміністративного корпусу площею 339,1 кв. м;

- частина головного виробничого комплексу площею 18277,5 кв.м (18277,5 кв.м з 26813,2 кв. м, решта приміщення площею 8535,7 кв.м не орендується позивачем);

- 2/3 відкритого складу готової продукції.

Площа відкритого складу готової продукції точно не визначена, що підтверджується копією витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (т.3, а.с.46).

Основним доводом ГУ ДПС у Житомирській області є те, що орендоване майно використовувалось одночасно двома підприємствами, які є пов`язаними особами. Витрати по оренді, які були сформовані ТОВ "Обербетон-інвест" спричинили збиткову діяльність ТОВ "Обербетон Україна", що призвело до заниження доходів підприємства та зменшення податкового навантаження.

ГУ ДПС у Житомирській області вказує на те, що ТОВ "Обербетон-інвест" декларувало за 2017 рік виробничі приміщення загальною площею 27420,3 кв.м, як приміщення, які в повному обсязі використовуються ним у власній господарській діяльності (т.1, а.с.14).

Однак, ТОВ "Обербетон-інвест" є власником приміщення і використовує його у власній господарській діяльності шляхом здачі частини приміщення в оренду та використання решти приміщення на свій розсуд.

ГУ ДПС у Житомирській області посилаючись на підпункт "є" п.266.2.2 ст.266 Податкового кодексу України, використовує його в редакції Закону України №466-IX від 16.01.2020, тобто у редакції, що не існувала на момент виникнення спірних правовідносин (2017 рік), та не могла бути врахована платником у 2017 році при декларуванні приміщення. У 2017 році редакція підпункту "є" п.266.2.2 ст.266 Податкового кодексу України передбачала, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств. Саме тому ТОВ "Обербетон-інвест" відобразило будівлі промисловості у податковій декларації з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2017 рік, тобто у відповідності до чинного на той час законодавства.

Відповідачем в Акті перевірки вказується, що фактично не виконувалась умова договору оренди щодо здійснення орендодавцем поточного забезпечення електроенергією переданого в оренду майна. Такий висновок податковий орган робить на підставі того, що згідно реєстру податкових накладних за перевіряємий період орендодавець не виписував податкових накладних на електроенергію на ТОВ "Обербетон-інвест".

Однак, відповідно до умов Договору оренди (п.2.3), Орендодавець здійснює поточне забезпечення електроенергією переданого в оренду майна, вартість даного забезпечення включена в орендну плату.

Також контролюючий орган безпідставно зробив висновок, що орендна плата нараховувалась за головний виробничий комплекс в цілому на всю його площу 26813,2 кв.м, хоча ТОВ "Обербетон Україна" орендує лише частину цього комплексу загальною площею 18277,5 кв.м.

Це використання Орендодавцем частини власного приміщення відповідачем визначається як порушення тому, що відповідач вважає, що орендна плата (Орендодавцем ТОВ «ОБЕРБЕТОН-ІНВЕСТ») мала нараховуватись на всю площу приміщення головного виробничого комплексу 26 813,2 кв.м. Хоча, відповідач при цьому визнає, що позивач орендує лише частину виробничого комплексу загальною площею 18 277,5 кв.м, оренда якої і відображалась в первинних бухгалтерських документах.

Відтак, на думку відповідача, в Орендодавця ТОВ «ОБЕРБЕТОН-ІНВЕСТ» були сформовані витрати по оренді. Але ТОВ «ОБЕРБЕТОН-ІНВЕСТ» ні фізично, ні юридично не могло набути в оренду майно, яке йому належить на праві приватної власності, а тим більше - сформувати витрати по такій операції.

Визначаючись щодо доводів відповідача, що дані витрати по оренді призвели до збиткової діяльності позивача, то колегія суддів зазначає, що жодними даними бухгалтерського обліку та первинними документами це не підтверджено. Суд вказує, що позивач ТОВ «Обербетон Україна» не міг передати в оренду частину головного виробничого корпусу, який йому не належить, власнику цього ж приміщення ТОВ «ОБЕРБЕТОН-ІНВЕСТ». Натомість операція суборенди, згідно Положення (Стандарту) №14 та норм Цивільного кодексу України, можлива тільки при передачі майна третій особі. Подібна операція була б розцінена як повернення об`єкту з оренди. А при поверненні об`єкту з оренди ніяких доходів не може виникнути.

Таким чином, з огляд на вищевикладене колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправність висновків перевірки про те, що орендна плата на частину головного виробничого комплексу площею 8535,7 кв.м, яка фактично використовувалась ТОВ «ОБЕРБЕТОН-ІНВЕСТ», має компенсуватись фактичним користувачем - ТОВ «ОБЕРБЕТОН-ІНВЕСТ» на користь ТОВ "Обербетон Україна" у вигляді доходу позивача.

Отже, судом не встановлено заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ у сумі 276582,00 грн в зв`язку з невизнанням доходу, пов`язаного з фактичним наданням послуг оренди майна на користь ТОВ «ОБЕРБЕТОН-ІНВЕСТ», тому суд вважає обгрунтованими позовні вимоги про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення №5 від 15 квітня 2021 року.

Переглядаючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо податкового повідомлення-рішення №5 від 15 квітня 2021 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17000,00 гривень згідно з статтею 120-1 ПК України у зв`язку з порушенням строків реєстрації податкової накладної, колегія суддів зазначає таке.

Як вказано в акті перевірки (т.1, а.с.23), на порушення п.п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України ТОВ "Обербетон Україна" не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні по операціях, що не є господарською діяльністю платника податків, а саме по придбанню послуг оренди від ТОВ «ОБЕРБЕТОН-ІНВЕСТ», зокрема оренди головного виробничого комплексу площею 18277,50 кв. м в період січень-липень 2017 року на суму 5212972,00 грн, з яких ПДВ - 276582,00 грн.

Відповідно до п.п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Порядок і розміри застосування штрафів за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної передбачені статтею 120-1 ПК України.

З матеріалів справи встановлено, що штраф у розмірі 17000,00 грн застосований за порушення строків реєстрації податкових накладних по придбанню послуг оренди від ТОВ «ОБЕРБЕТОН-ІНВЕСТ».

Як вже було зазначено, висновки перевіряючих про необхідність декларування позивачем доходу у вигляді орендної плати за частину головного виробничого комплексу площею 8535,7 кв. м, яка фактично використовувалась ТОВ «ОБЕРБЕТОН-ІНВЕСТ», є хибними, тому обов`язок складати і реєструвати податкові накладні по таким операціям у позивача відсутній, відповідно є протиправним і податкове повідомлення-рішення №5 від 15 квітня 2021 року.

Визначаючись щодо податкового повідомлення-рішення №5 від 15 квітня 2021 року про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 1 550 737,00 гривень колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з абзацами другим-восьмим підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Як встановлено судом і вказано в акті перевірки (т.1, а.с.15), заниження платником інших доходів від операційної діяльності на загальну суму 1 382 910,00 грн за 2017 рік відбулося в зв`язку з невизнанням доходу, пов`язаного з фактичним наданням послуг оренди майна на користь ТОВ «ОБЕРБЕТОН-ІНВЕСТ».

Таким чином, оскільки судом не встановлено заниження позивачем інших доходів від операційної діяльності на загальну суму 1 382 910,00 грн за 2017 рік в зв`язку з невизнанням доходу, пов`язаного з фактичним наданням послуг оренди майна на користь ТОВ «ОБЕРБЕТОН-ІНВЕСТ», колегія суддів вважє, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 1 382 910,00 грн на підставі податкового повідомлення-рішення №5 від 15.04.2021.

Керуючись ст. 134 Податкового кодексу України, ТОВ "Обербетон Україна" здійснило коригування фінансового результату, що було відображено у відповідній декларації, як вказано в Акті перевірки, а саме: у податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 рік відкориговано (зменшено) отриманий в 2015 році фінансовий результат-збиток в сумі 167827,00 грн. на суму 141711,00 грн. в Додатку РІ Різниці, рядок 2.1.3 Сума витрат на списання дебіторської заборгованості, яка не відповідає ознакам, визначеним підпунктом 14.1.11 п.14.1 статті 14 (списана дебіторська заборгованість). Сума збитку (від`ємного значення) за 2015 рік, що переноситься на наступні періоди складає - 26113,00 грн. (т.2, а.с.38-44).

В Акті перевірки працівниками ГУ ДПС у Житомирській області зазначено, що вся сума фінансового результату 167827,00 грн вплинула на формування від`ємного значення об`єкту оподаткування відображеного в рядку 3.2.4 Додатку РІ в наступних податкових періодах 2017, 2018, 2019, 2020 роки без урахування того, що сума була відкоригована в Додатку РІ до Декларації про прибуток в рядку 2.1.3.

Отже, ГУ ДПС у Житомирській області помилково вказана сума 167827,00 грн як в Акті перевірки, так і в податковому повідомленні-рішенні, що свідчить про протиправність зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у цій сумі на підставі податкового повідомлення-рішення №5 від 15.04.2021.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до положень ч.1 ст.308 КАС України колегія суддів не переглядає рішення суду першої інстанції в його відмовленій частині, з огляду на те, що рішення в цій частині не є предметом апеляційного оскарження.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року відповідає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну правову оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, а тому підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 січня 2025 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.