Справа № 583/5843/24
Суддя: Яценко Н. Г.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/5843/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.

позивача ОСОБА_1

його представника Кудіна О.М.

представника відповідача Грінченка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка Сумської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

25.11.2024 позивач звернувся до суду зі зазначеною позовною заявою, відповідно до якої просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.11.2024 №2757/2024 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., а провадження по справі закрити.

Вимоги вмотивовані тим, що 18.11.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №2757/2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 (в постанові вказано як за ч. 2) ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Відповідно до змісту вказаної постанови, 18.11.2024 о 10.00 год. встановлено факт відсутності у військовозобов`язаного ОСОБА_1 належного військово-облікового документа, а саме військового квитка, який не отримано ОСОБА_1 під час передачі в запас, кінцевий термін отримання 13.07.2024, що є порушенням правил військового обліку та вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вчинене в особливий період. Позивач вважає цю постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки у постанові не конкретизовано, які саме правила порушено позивачем. Відповідно до постанови суть правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 не отримав військовий квиток, що не відповідає дійсності. Так позивач особисто 31.01.2024 добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних та отримання військово-облікового документу, який йому був потрібен для оформлення бронювання на роботі. Працівники ТЦК обновили його дані, записали в журнал і відразу вручили направлення на проходження ВЛК. На неодноразові вимоги видати на руки військово-обліковий документ працівники ТЦК відмовили, повідомивши, що це можливо лише після проходження ВЛК та здачі до ТЦК результатів. 22.08.2024 ОСОБА_1 пройшов ВЛК, здав результати в ІНФОРМАЦІЯ_4 та знову наполягав на видачі військово-облікового документу, але отримав відмову. Після проходження медичної комісії ТЦК позивач повідомив, що з висновком ВЛК не згоден, так як не враховані його хвороби, які можуть істотно впливати на висновки ВЛК, тому написав заяву на перекомісію. Оскільки відповідь на звернення не була отримана, 24.09.2024 позивач звернувся з письмовою заявою про погодження перекомісії ВЛК, на що ІНФОРМАЦІЯ_4 надав згоду, позивачу було видано повідомлення про необхідність перекомісії в ВЛК АДРЕСА_1 . Одночасно позивач звернувся зі скаргою до 12 Регіональної ВЛК на результати місцеве комісії, члени якої не бажали враховувати мої хвороби. На цей час особова справа позивача 12 Регіональною військово-лікарською комісією витребувана з ТЦК для перевірки. 03.10.2024 позивач звернувся з письмовою заявою, якою просив видати військовий квиток. Однак відповідач військово-обліковий документ відмовився видавати, 23.10.2024 надіслав лист, яким повідомив, що на позивача буде складено адміністративні матеріали за ч. 2 ст. 210 КУпАП. Також зазначив, що ОСОБА_1 не повинен перебувати на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , так як його останнє місце реєстрації АДРЕСА_2 , а тому він повинен був перебувати на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 . Крім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 проводився у відсутності позивача, копія постанови не надавалась, хоча при складанні протоколу йому надали чистий бланк і сказали декілька разів розписатись. Позивач зміг отримати копію оскаржуваної постанови в присутності свідків лише наступного дня (19.11.2024). ОСОБА_1 бажав залучити до розгляду справи свого адвоката, надати докази своєї невинуватості, заявити клопотання про долучення письмових доказів, клопотати про виклик і заслуховування пояснень свідків, однак всі права позивача були проігноровані і порушені. Також зазначено, що відсутність у позивача військово-облікового документу виявлено раніше, ніж зазначено у оскаржуваній постанові. В оскаржуваній постанові констатовано в графі «УСТАНОВИВ:», що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 210 КУпАП, а протокол на нього був складений за ч. 3 ст. 210 КУпАП, за ч. 2 ст. 210 КУпАП штраф не може становити 17000,00 грн.

26.11.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

03.12.2024 від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 06.07.2024 позивачу виповнилося 25 років у зв`язку з чим він підлягав взяттю на обік військовозобов`язаних у семиденний термін, тобто до 13.07.2024. Однак станом на 18.11.2024 позивач вимоги законодавства про військовий облік не виконав, твердження позивача про його намір отримати військовий квиток у визначені законодавством строки не відповідають дійсності. Протокол про адміністративне правопорушення стосовно позивача було складено уповноваженою особою в межах строків, визначених законодавством України з дотриманням передбаченої законодавством України процедури, на підставі належних та допустимих доказів, позивачеві були роз`яснені його права та обов`язки, повідомлено час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить його підпис у протоколі, останній надав свої пояснення. Адміністративна справа стосовно позивача була розглянута начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 у його кабінеті за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому клопотань про намір скористатися правовою допомогою, про долучення доказів, виклик свідків позивач не заявляв. Зважаючи на те, що під час розгляду справи при наданні пояснень позивачем не були надані докази поважності причини вчасного не отримання військово-облікового документа, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 правомірно винесена оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. В резолютивній частині постанови допущено описку, помилково зазначено частину 2 замість правильної частини 3. В той же час у вступній частині правильно зазначено частину статті, а також викладено фабулу адміністративного правопорушення, що відповідає змісту ч. 3 ст. 210 КУпАП, а також стягнення накладено у межах ч. 3 зазначеної статті. Зазначена описка не впливає на наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Отже процедура провадження у вищезазначеній адміністративній справі здійснена на основі суворого додержання закону, застосування заходів адміністративного впливу проведено уповноваженою на те посадовою особою, в межах її компетенції, у точній відповідності із законом. Тому просить залишити постанову про накладення адміністративного стягнення від 18.11.2024 №2757/2024 без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

У судовому засіданні представник позивача вимоги за позовом підтримав, просив їх задовольнити, зазначивши, що тривале проходження ВЛК пов`язано з рекомендацією лікарів через вади здоров`я у позивача. Разом з тим позивач зацікавлений в отриманні військово-облікового документу, який йому необхідний за місцем роботи для бронювання та з цією метою неодноразово звертався до Охтирського РТЦК для отримання військово-облікового документу, на що постійно отримував відмови, мотивовані відсутністю медичного висновку за наслідком проходження ВЛК.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з підстав, зазначених у відзиві. При цьому доповнив, що військово-обліковий документ може бути видано лише після постановки на військовий облік, чому передує проходження ВЛК. При цьому чинним законодавством визначені відповідні терміни проходження ВЛК. Зважаючи, що позивач проходить ВЛК з січня 2024 року, чим, на переконання представника, свідомо затягує постановку на військовий облік. При повідомленні позивачем ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відсутності у нього військово-облікового документу, прийнято рішення про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому, як повідомив представник відповідача, ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання військово-облікового документу не викликався, оскільки, на його переконання, це не є обов`язком РТЦК та для цього відсутня фінансова можливість.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 18.11.2024 головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_1 складено протокол №2757/2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідно до якого 18.11.2024 о 10.00 год. встановлено факт відсутності у військовозобов`язаного ОСОБА_1 належного військово-облікового документа, а саме військового квитка, який не отримано ОСОБА_1 під час передачі в запас, кінцевий термін отримання 13.07.2024, що є порушенням правил військового обліку та вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вчинене в особливий період. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

В протоколі зазначено, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10.25 год. 18.11.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 кабінет №28. ОСОБА_1 у рядку «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначив, що він не зміг своєчасно отримати військовий квиток, так як в той час знаходився за межами міста, на даний час ВЛК пройшов та чекає результатів. Вказаний протокол підписано 18.11.2024 ОСОБА_1 .

Таким чином, позивач був обізнаний з його правами та про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про перенесення розгляду справи та/або залучення захисника не заявляв, у зв`язку з чим в уповноваженої особи не було перешкод розглянути справу 18.11.2024 та, за наявності підстав, винести постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення 18.11.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №2757/2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Копію вказаної постанови вручено позивачу наступного дня після її винесення, а саме 19.11.2024, про що підпис останнього у цій постанові.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 3 ст. 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП є порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин в особливий період.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Нормами п.п. 12, 13 Положення №154 передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (ч. 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

!!За приписами ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.

Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Згідно з абзацом 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до частин 5, 6 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014«Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про загальну мобілізацію. Строк проведення загальної мобілізації продовжувався відповідними Указами Президента і триває на час розгляду справи судом.

У відповідності до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

При вирішенні даного спору, суд також бере до уваги, що приписами Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого Указом Президента України від 30.12.2016 №582/2016 (далі - Положення №582/2016), встановлено, що військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовий квиток) є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Військовий квиток є єдиним для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної спеціальної служби транспорту та інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також для військовозобов`язаних і резервістів.

Військові квитки видаються районними (об`єднаними районними), міськими (районними у містах, об`єднаними міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) у таких випадках:

призову або прийняття на військову службу;

зарахування до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти;

прийняття на службу у військовому резерві Збройних Сил України та інших утворених відповідно до закону військових формувань;

припинення альтернативної (невійськової) служби у разі закінчення строку її проходження;

зняття з військового обліку за станом здоров`я у випадках, визначених Міністерством оборони України (якщо раніше військовий квиток не видавався);

виключення з військового обліку за станом здоров`я (якщо раніше військовий квиток не видавався);

позбавлення військового звання офіцерського складу.

Військовослужбовці (військовозобов`язані, резервісти) зобов`язані надійно зберігати військові квитки, стежити за своєчасним і точним внесенням до них змін та виконувати вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560) резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.

Пунктом 25 Порядку №560 встановлено, що громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Згідно з п.п. 19-20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі Порядок №1487), військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом. Державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації виготовляють друкарським способом правила військового обліку (додаток 2) і вивішують їх на видному місці в загальнодоступних приміщеннях. Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

У п. 81 Порядку №1487 вказано, що взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений.

Особиста присутність призовників, військовозобов`язаних та резервістів для зняття або виключення з військового обліку у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів не обов`язкова.

Абзацом третім підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Додатку 2 до Порядку №1487 (далі - Правила) встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення (п. 3 Правил).

Частиною 3 статті 210 КУпАП встановлено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з цим, відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в тому числі за відсутність при собі або відмова пред`являти військово-облікові документи, передбачена ст. 210-1 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 03.10.2024 ОСОБА_1 звертався до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою, в якій просив письмово повідомити його про результати розгляду його заяви про погодження перекомісії ВЛК. Крім того просив видати йому військовий квиток нового зразка, оскільки наявне у нього посвідчення про прописку до призовної дільниці було дійсне до досягнення 25 річного віку.

23.10.2024 за вих. №8742 на звернення ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 була надана відповідь, якою позивача повідомлено, що медична документація щодо ступеню його придатності направлена до ІНФОРМАЦІЯ_7 для погодження діагнозу. При цьому зазначено, що зважаючи на відсутність належного військово-облікового документу, позивачу необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання адміністративних матеріалів за ч. 2 ст. 210 КУпАП.

З наведеного вбачається, що оскаржувана постанова стосовно позивача була винесена після того, як він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з проханням видати йому військовий квиток нового зразка.

Крім того, зі змісту оскаржуваної постанови кінцевий термін отримання військового квитка позивачем 13.07.2024, тобто семиденний строк після досягнення позивачем 25 річного віку.

З пояснень представника відповідача, наданих у судовому засіданні вбачається, що семиденний строк, який був визначений позивачу для отримання військово-облікового документу, передбачений чинним законодавством саме для постановки на військовий облік.

Разом з цим, спеціальні строки отримання військового квитка законодавцем не встановлені.

Доказів того, що позивач не прибув за викликом районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів і тим самим порушив ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» суду не надано.

При цьому, відповідно до положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» забезпечення виконання військового обов`язку громадянами України покладено, зокрема, на міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Посилання представника відповідача щодо ухилення ОСОБА_1 від військової служби, у зв`язку з чим останній умисно затягує час проходження ВЛК та як наслідок отримання військово-облікового документу, суд не бере до уваги, оскільки вони не знайшли підтвердження відповідними доказами та предметом вирішення даного спору є незаконне притягнення позивача до адміністративної відповідальності саме за відсутність у нього військово-облікового документу.

Як встановлено судом та не спростовано сторонами, позивач ОСОБА_1 з 31.01.2024 по 22.08.2024 проходив військово-лікарську комісію (а.с.21, 45).

Не спростовані стороною відповідача і доводи позивача про те, що 31.01.2024 за його особистим зверненням до ІНФОРМАЦІЯ_3 були оновлені його дані та одночасно йому вручено направлення на проходження ВЛК. При цьому позивачу було відмовлено у проханні надати військово-обліковий документ та роз`яснено, що це можливо лише після проходження ВЛК та здачі до ТЦК відповідних результатів.

Такий порядок отримання військово-облікового документу був підтверджений і самим представником відповідача у судовому засіданні.

Ураховуючи такий порядок речей суд констатує відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

При цьому суд зауважує, що сторона позивача не заперечує факту складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне відповідальності та притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому зазначення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 в оскаржуваній постанові ч. 2 замість ч. 3 ст. 210 КУпАП, фактично є опискою.

Не бере до уваги суд і твердження позивача, що він повинен перебувати на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки останнє місце його реєстрації: АДРЕСА_2 , так як 14.01.2022 позивач був знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою та відповідно до ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники та військовозобов`язані після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову № 2757/2024 від 18 листопада 2024 року про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену начальникомІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , та провадження по справі закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко