Справа № 641/5755/24
Суддя: Ященко С. О.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/19/2025 Справа № 641/5755/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

за участю секретаря судового засідання Чабанової А.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу № 641/5755/24

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області, в якому просить скасувати постанову серії БАД № 499097 від 11.08.2024 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 20400 грн. за ст.ст. 122, 126 КУпАП.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 11.08.2024 року інспектором УПП в Полтавській області винесено стосовно ОСОБА_1 постанову за ч. 4 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП, серії БАД № 499097 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн., в зв`язку з порушенням ним п. 12.4 Правил дорожнього руху та ст. 15 Закону України "Про дорожній рух". Відповідно до вказаної постанови 11.08.2024 року о 14:00 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW X5, н.з. НОМЕР_1 , по вул. Полтавська, 143 в с. Решетилівка, перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті. Вважає зазначену постанову незаконною. Вказує на те, що ознак населеного пункту під час свого руху позивач не бачив, населений пункт знаходився осторонь, та він їхав з дозволеною швидкістю руху. Крім того, зазначає, що інспектор поліції під час фіксації швидкості руху, у порушення ст. 40 ЗУ "Про Національну поліцію", тримав у руках прилад TruCam при замірі швидкості руху. Також зазначає, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації, проте жодних дорожніх знаків про інформацію розміщення пристроїв фіксації швидкісного ліміту не було. Також зазначив, що судом першої інстанції його визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте вказану постанову він оскаржив до апеляційної інстанції, та справа значний час знаходилась на розгляді в Харківському апеляційному суді. Постанову Харківського апеляційного суду від 22.05.2024 року він не отримував, в судовому засіданні ні він, ні його представник присутніми не були, та про наявність вказаної постанови він дізнався від інспектора при складанні протоколу, а тому у нього відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

07.11.2024 року на адресу суду від представника відповідача Дужик В.О. надійшов відзив на позовну заяву, в яких вона заперечує проти задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх заперечень вказує на те, що під час несення служби 11.09.2024 року в Полтавській області, Полтавського р-ну, м. Решетилівка, вул. Полтавська, 143, екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТСО00800) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу BMW X5, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 149 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 99 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, а також керував транспортним засобом, будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.11.2023року, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та постанову КМУ № 340 від 08.05.1993 року. Інспектором, в межах власної дискреції, керуючись наявними доказами, які повністю підтверджуються наявність вини та складу адміністративного правопорушення у діях позивача, винесено законну постанову, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. При складанні вказаної постанови ОСОБА_1 було надано докази вчинення адміністративного правопорушення, роз`яснено його права, клопотань від останнього не надходило. Щодо правомірності використання лазерного приладу вимірювання швидкості TruCam в ручному режимі посилається на те, що відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29483, виданого ДП "Укрметртестстандарт" лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 TC000800 є придатним до застосування до 21.11.2024 року. Крім того, лазерний вимірювач TruCam відносить саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Щодо тверджень позивача про відсутність знаку про здійснення відеофіксації та знаку початку населеного пункту посилається на те, що відповідно до відповіді Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області щодо наявності та розміщення на місці вчинення правопорушення дорожніх знаків 5.49 (5.51) «Початок населеного пункту», 5.50 (5.52) «Кінець населеного пункту» та 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень ПДР» з табличками 7.2.1 «Зона дії» дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту», що позначає розташування м. Решетилівка в межах а/д М-03 «Київ - Харків - Довжанський» знаходиться на відмітці 304+950 км. Перед ними, з урахуванням існуючої дорожньої обстановки, розміщенні дорожні знаки 5.76 «Фото-, відеофіксування порушення ПДР». Таким чином, постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.08.2024 року адміністративний позов залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.09.2024 року адміністративний позов залишено без руху. Повторно надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.10.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Шесточенко Т.І. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у поданому до суду відзиві просив проводити розгляд справи без його участі.

Розглянувши заявлені позовні вимоги та докази в їх обґрунтування, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 499097 від 11.08.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно з постановою БАД № 499097 від 11.08.2024 року ОСОБА_1 11.08.2024 року о 13:28 год. по автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський, 306 км. в населеному пункті м. Решетилівка рухався зі швидкістю 149 км/год, перевищивши дозволене максимальне обмеження швидкості транспортного засобу на 99 км/год, швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 TC000800, чим порушено вимоги п. 12.4 ПДР, а також керував транспортним засобом, будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, чим порушив ст. 15 Закону України "Про дорожній рух".

В постанові зазначено, що вказаними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП, внаслідок чого до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.11.2023 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 22.05.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29483 встановлено, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № TC000800 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач та є чинним до 21.11.2024 року.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР ).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.1 "а" ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із частиною десятою статті 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною четвертою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини другої статті 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Згідно з ч. 4 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом 2.3 ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Отже, у населених пунктах організований інтенсивний дорожній рух, що вимагає підвищеної уваги до забезпечення безпеки на проїзній частині, тому в таких місцях на всіх ділянках доріг (крім житлових зон і територій підприємств) встановлено максимально допустиме обмеження швидкості руху в 50 км/год. Дане обмеження встановленої максимальної швидкості руху вводиться знаком 5.51 «Початок населеного пункту» і скасовується знаком 5.52 «Кінець населеного пункту».

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 122 КУпАП України, представником відповідача разом з відзивом на позов було надано відео та фото файли, здійснені за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam.

З дослідженого відеозапису та фото-файл від 11.08.2024 року з приладу LT1 20/20 TruCam ІІ, вбачається, що на ньому зафіксований автомобіль BMW, н.з. НОМЕР_1 , який рухається 11.08.2024 року о 13:28:11 зі швидкістю 149 км/год, що навіть з похибкою приладу +-2 км/год., перевищує дозволену швидкість 50 км/год. Замір швидкості здійснений на відстані 223,20 м, що відповідає інструкції з експлуатації.

Отже, з наданих відповідачем відеозапису та фотознімку вбачається, що 11.08.2024 року о 13:28:11 годин позивач рухався на автомобілі BMW н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 149 км/годину, що є порушенням ч. 4 ст. 122 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує законність дій інспектора при винесенні постанови, а також законність застосування приладу вимірювання швидкості руху у ручному режимі.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.31 Закону України «Про національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису .

За приписами статті 40 Закону № 580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM використовується у відповідності до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року № 1314-VI1.

Прилад LTI 20/20 TruСАМ є засобом вимірювальної техніки.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 Закону результати вимірювань можуть бути використані у сфері законодавчо регульованої метрології за умови, що для таких результатів відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювань.

Згідно ч.1, 2 ст. 8 вищезазначеного Закону передбачено, що у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Пунктом 57 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 р. № 94 «Про затвердження Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки» зазначено що, відповідність засобів вимірювальної техніки 4 цьому Технічному регламенту повинна засвідчуватися шляхом нанесення на них знака відповідності та додаткового метрологічного маркування, передбачених у пунктах 58-70 цього Технічного регламенту.

Згідно пункту 62 зазначеного Технічного регламенту додаткове метрологічне маркування повинно складатися із знака законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, форма та розміри якого наведені в додатку 5, і двох останніх цифр року його нанесення, оточених прямокутником. Тобто додаткове метрологічне маркування та періодична повірка здійснюється не раніше ніж через рік експлуатації приладу.

Суд зауважує, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення Правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 40 Закону № 580-VIII, поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Аналіз даної статті, а саме її конструкції «поліція може», свідчить про право, а не обов`язок поліції закріплювати, монтувати/розміщувати, зокрема фото- і відеотехніку.

Слід зазначити, що, відповідно до інструкції з використання приладу Trucam LTІ 20/20, конструктивна особливість приладу та заявлені характеристики дозволяють його використання з рук, а визначення похибки при такому використанні не буде перевищувати 2 км/год.

Виробником передбачена система заходів, які нівелюють вібрації та короткочасне переривання лазеру, тому прилад не може здійснювати вимірювання швидкості з більшою похибкою, ніж передбачено виробником та визначено у свідоцтві про повірку.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

При цьому, лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.

Також, можливість застосування приладу в ручному режимі описана в його методичних рекомендаціях щодо використання та інструкції з використання.

Отже, можливість використання приладу TruCam LT1 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).

Вищевикладене спростовує доводи позивача про неможливість використання приладу вимірювання швидкості автотранспортних засобів TruCam в ручному режимі.

З фото та відео з лазерного вимірювача швидкості руху TruCam, зафіксовано перевищення позивачем встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті, чим він порушив Правил дорожнього руху.

Суд не приймає посилання позивача на відсутність інформації про розміщення знаку 5.76 який дозволяє розміщення фототехніки і відеотехніки для фіксації правопорушення, оскільки в даному випадку фіксація здійснювалась приладом вимірювання не в автоматичному режимі.

Дорожній знак 5.76 ПДР України «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.

При цьому, жодними положеннями Закону № 580-VIII, в тому числі, частини першої статті 40, не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків.

У той же час, Закон не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху.

Щодо доводів позивача про його необізнаність з ухваленням 22.05.2024 року Харківським апеляційним судом постанови, якою постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.11.2023 року залишено без змін, суд зазначає наступне.

Згідно із статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтю 11 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Таким чином, адміністративним правопорушенням вважається винна протиправна дія чи бездіяльність за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, вина може бути виражена у формі умислу або необережності, в той час як необережність характеризується також легковажним відношенням до настання наслідків.

Виходячи зі змісту диспозиції частини четвертої статті 126 КУпАП, суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує факт керування ним 11.08.2024 транспортним засобом BMW, н.з. НОМЕР_1 , однак заперечує наявність в своїх діях вини через необізнаність про наявність судового рішення про позбавлення його права керування транспортними засобами, з посиланням на те, що відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 126 КУпАП ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення є вина суб`єкта правопорушення у формі умислу.

Поряд з цим, в ході судового розгляду встановлено те, що про існування постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.11.2023 року, якою позивач позбавлений права керування транспортними засобами, останньому було відомо, оскільки ним дана постанова була оскаржена до суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з викладеним, доводи позивача про необізнаність щодо результатів апеляційного провадження у вказаній справі суд вважає безпідставними. В той же час, вказані доводи спростовуються також тим, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Харківського апеляційного суду від 22.05.2024 опублікована 30.05.2024, з тексту якої також вбачається, що представник ОСОБА_1 адвокат Шесточенко Т.І. була обізнана про судове засідання призначене на 22.05.2024, однак в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про відкладення та зайнятість в іншому судовому процесі.

Отже, суд дійшов до висновку, що позивач був обізнаний про розгляд справи 22.05.2024 та повинен був цікавитись наслідками розгляду справи і відповідно передбачав, що за результатами розгляду справи судом апеляційної інстанції, може бути залишено без змін рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим, постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами набере законну силу.

Таким чином, з огляду на дату вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП (11.08.2024), дату набрання законної сили постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.11.2023 року (22.05.2024) та обізнаність позивача про вказане судове засідання, суд зауважує, що позивач передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї поведінки, але легковажно розраховував на їх відвернення, що доводить наявність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

У зв`язку з викладеним доводи позивача про відсутність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд вважає необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що відповідачем доведено скоєння позивачем адміністративних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому і наявність підстав для притягнення його працівниками патрульної поліції до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про залишення постанови серії БАД № 499097 від 11.08.2024 року без змін, а позовної заяви ОСОБА_1 - без задоволення.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову серії БАД № 499097 від 11.08.2024 року - без змін.

Витрати ОСОБА_1 зі сплати судового збору покласти на ОСОБА_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області (адреса місцезнаходження: вул. Ф. Ернста, 3, м. Київ, код 40108646).

Суддя С. О. Ященко