Справа № 580/11211/24
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Черкаси

15 січня 2025 року справа № 580/11211/24

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в порядку загального позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області (далі відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не виправлення помилки кадастрового номеру на земельну ділянку площею 2,086 га, яка розташована на території Тепелинської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- зобов`язати відповідача у відповідності до п. 157 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, виправити помилку у присвоєнні кадастрового номера земельній ділянці, яка була продана ОСОБА_2 та власником якої, відповідно до договору купівлі-продажу від 24.08.2023, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Цинда Р.М., зареєстрованого у реєстрі за №799, є ОСОБА_3 .

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункту 24 рішення від 20.07.2006 у справі Сокуренко і Стригун проти України зазначив, що фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 Конвенція передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з тим, законодавцем в положеннях ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, в разі порушення цивільного права чи інтересу у позивача виникає право на звернення до суду із застосуванням відповідного способу захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу.

Частиною першою статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як встановлено судом із матеріалів справи, ОСОБА_1 03.02.2012 року видано державний акт серії ЯК № 407871, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № . Земельна ділянка має кадастровий номер :02:000:0525.

Однак, за даними архіву Головного управління наявний державний акт акту серії ЧР № 073166, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 19.04.2006 р. за № 2 виданий ОСОБА_2 з кадастровим номером :02:000:0480.

Проте, гр. ОСОБА_2 державний акт було втрачено, тому було виготовлено документацію із землеустрою.

У подальшому гр. ОСОБА_2 було виготовлено державний акт серії ЯМ № 092566, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 22.02.2012 за № та присвоєно кадастровий номер :02:000:0525, власником якої, відповідно до договору купівлі-продажу від 24.08.2023, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Цинда Р.М., зареєстрованого у реєстрі за №799, є ОСОБА_3 .

Отже, із матеріалів справи вбачається наявність спору про право власності щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0525, оскільки вказана земельна ділянка перебуває у власності третьої особи - ОСОБА_3 , проте позивач стверджує, що відбулось порушення його права власності на вищезазначену земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0525, що свідчить про спір про право цивільне щодо нерухомого майна.

Таким чином, суддя дійшла висновку, що спірні правовідносини стосуються набутого права власності на земельну ділянку, що потребує встановлення судом обставин законності його набуття та виходить за межі компетентності адміністративних судів, а тому підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палата Верховного Суду від 06 квітня 2018 року у справі № 810/2421/16, 12 грудня 2018 року у справі №2-а-207/11 (К/9901/39190/18).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» встановлено, що Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ». З огляду на це, не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що зазначені спірні правовідносини пов`язані із набуттям права власності (користування), на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки особи, та такі права оформленні відповідними правовстановлюючими документами, з огляду на що, даний спір не є публічно-правовим, тому має вирішуватись судами за правилами цивільного законодавства України.

Наведені обставини виключають можливість розгляду даної справи Вінницьким окружним адміністративним судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 19, 21, 238, 243, 248, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №580/11211/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що вказана справа підлягає розгляду та вирішенню місцевим загальним судом у порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ