Справа № 420/18415/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/18415/24
Перша інстанція: суддя Іванов Е.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії позивачу максимальним розміром при проведені її перерахунку та виплати з 1.07.2021р. щомісячної доплати у розмірі 2 000грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» після перерахунку пенсії на підставі рішення суду;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу з 1.07.2021р. пенсію без обмеження максимальним розміром, щомісячної доплати у розмірі 2 000грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з урахуванням довідки ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» про грошове забезпечення від 22.12.2022р. №33/36-6547 та з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження позивачу пенсії максимальним розміром та не виплати з 1.03.2024р. нарахованої індексації пенсії, проведеної відповідно до Постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році»;

- зобов`язати відповідача перерахувати позивачу з 1.03.2024р. пенсію без обмеження максимальним розміром і з урахуванням індексації пенсії, проведеної відповідно до Постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 2004р. перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Позивач вказує, що при проведенні перерахунку пенсії з 1.07.2021р. обмежено її максимальний розмір з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2 000грн. згідно із Постановою №713.

З 1.03.2024р. підсумок пенсії становив 41 878,27грн., проте пенсія виплачувалась у розмірі 38 378,27грн. з урахуванням її максимального розміру.

На думку позивача, таке обмеження відповідачем його пенсії є протиправним, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення ч.7 ст.43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку із чим він звернувся до суду.

Посилаючись на вказані обставини, просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром та не виплати з 1.03.2024р. нарахованої індексації пенсії, проведеної відповідно до Постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області перерахувати ОСОБА_1 з 1.03.2024р. пенсію без обмеження максимальним розміром і з урахуванням індексації пенсії, проведеної відповідно до Постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині відмови, прийняти в цій частині нову постанова, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги, скасування рішення суду в частині відмови та прийняття в цій частині нової постанови про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено обґрунтованості та, відповідно, правомірності власних дій щодо обмеження позивачу з 1.03.2024р. пенсії максимальним розміром.

Щодо вимог в частині обмеження пенсії позивачу максимальним розміром при проведені її перерахунку та виплати з 1.07.2021р. щомісячної доплати у розмірі 2 000грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» після перерахунку пенсії на підставі рішення суду, то суд вказав, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2023р. по справі №420/22793/23 не зазначено про необхідність здійснення з 1.07.2021р. перерахунку та виплати пенсії з урахуванням доплати у розмірі 2 000грн. та виходячи з 90% від сум грошового забезпечення.

Крім того, в матеріалах справи наявний перерахунок пенсії з 1.07.2021р., де підсумок пенсії становить 11 053,32грн. та до виплати зазначено саме цю суму, а тому позивачем не обґрунтовано обмеження його пенсії з 1.07.2021р. та не надано жодного доказу.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує в частині відмови та приймає в цій частині нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2023р. по справі №420/22793/23, яке набрало законної сили 28.12.2023р. визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати до пенсії згідно з Постановою КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 6.07.2023р. щомісячну доплату у розмірі 2 000грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», в повному обсязі, з урахуванням раніше виплачених сум та визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення та обмеження пенсії максимальним розміром з 1.03.2023р.; зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1.01.2018р. та з 1.12.2019р. у розмірі 90% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром з 1.03.2023р., із урахуванням виплачених сум.

27.05.2024р. позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою, в якій просив, зокрема, здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру та з урахуванням 90% грошового забезпечення з 1.07.2021р..

3.06.2024р. відповідач листом за №1500-0308-8/84045 відмовив позивачу у задоволенні вказаної заяви.

Позивач, не погодившись із такими діями відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних дій ГУ ПФУ в Одеській області, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність, в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Як вбачається із апеляційної скарги, ОСОБА_1 не погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині відмови щодо задоволення позовних вимог:

- визнання протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії позивачу максимальним розміром при проведені її перерахунку та виплати з 1.07.2021р. щомісячної доплати у розмірі 2 000грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» після перерахунку пенсії на підставі рішення суду;

- зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу з 1.07.2021р. пенсію без обмеження максимальним розміром, щомісячної доплати у розмірі 2 000грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з урахуванням довідки ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» про грошове забезпечення від 22.12.2022р. №33/36-6547 та з урахуванням раніше виплачених сум;

Надаючи оцінку вказаним правовідносинам та відповідному висновку суду першої інстанції, судова колегія зазначає таке.

Як вбачається із обставин справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 3.04.2023р. по справі 420/1080/23 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у здійсненні з 1.12.2019р. перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням наданої ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» довідки про грошове забезпечення від 22.12.2022р. №33/36-6547 та нездійснення виплати перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум; зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 1.12.2019р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» про грошове забезпечення від 22.12.2022р. №33/36-6547 та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 1.12.2019р. із врахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду від 3.04.2023р. ГУ ПФУ в Одеській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом перерахунку з 1.12.2019р., та з якого вбачається, що підсумок пенсії (з надбавками) становить 32 349,36грн., з урахуванням максимального розміру пенсії: 16 380грн.. При цьому, основний розмір пенсії складає 90% грошового забезпечення.

З метою встановлення обставин щодо розрахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 . П`ятим апеляційним адміністративним судом 20.12.2024р. було прийнято ухвалу про витребування доказів, якою витребувано від ГУ ПФУ в Одеській області належним чином завірену копію пенсійної справи ОСОБА_1 та розрахунок нарахованих та виплачених позивачу пенсійних виплат за період з 1.07.2021р. по 6.07.2023р. та відповідні пояснення з приводу підстав та розмірів нарахування.

На виконання вимог вказаної ухвали суду 9.01.2025р. ГУ ПФУ в Одеській області подало заяву, до якої додало протоколи перерахунку пенсії ОСОБА_1 та розрахунок на доплату пенсії від 3.04.2023р..

Із зазначеного розрахунку на доплату пенсії вбачається, що з 1.07.2021р. позивачу підлягало до виплати 18 540грн., а фактично виплачено 11 053грн..

При цьому, у вказаному розрахунку за період з грудня 2019р. по червень 2020р. визначено суму 16 380грн., з липня 2020р. по листопад 2020р. 17 120грн., з грудня 2020р. по червень 2021р. 17 690грн., з липня 2021р.. по листопад 2021р. 18 540грн., з грудня 2021р. по червень 2022р. по червень 2022р. 19 340грн., з липня 2022р. по листопад 2022р. 20 270грн., з грудня 2022р. по липень 2023р. 20 930грн..

Вказані обставини, на думку судової колегії, свідчить про включення до перерахунку пенсії ОСОБА_1 довідки ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» про грошове забезпечення від 22.12.2022р. №33/36-6547.

Що стосується щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», то згідно з протоколом розрахунку пенсії Пояркова з 1.07.2021р. зазначена доплата була включена до загального розміру пенсії.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що вказані обставини в сукупності свідчать про обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом №3668-VI, який набрав законної сили 1.10.2011р..

Так, згідно з положеннями ст.2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом №3668-VI внесені зміни у ст.43 Закону №2262-XII, яку викладено в редакції Закону №3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У подальшому, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII.

Згідно з п.2 резолютивної частини вказаного Рішення положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016р..

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016р. №7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають ст.17 Конституції України, положення ч.7 ст.43 Закону №2262, виходив із того, що норми-принципи ч.5 ст.17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесені зміни у ст.43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Тобто, положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016р. №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст.17 Конституції України положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII.

При цьому, положення ст.2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому, суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ст.2 Закону №3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів вважає, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 6.11.2018р. у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Оскільки обмеження ГУ ПФУ в Одеській області максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 1.07.2021р., право на пенсійне забезпечення якої встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним, то судова колегія вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постановах від 16.12.2021р. у справі №400/2085/19, від 20.07.2022р. у справі №340/2476/21, від 25.07.2022р. у справі №580/3451/21 та від 30.08.2022р. у справі №440/994/20, Верховний Суд дійшов наступних висновків:

«… на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому, суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ст.2 Закону №3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI. …».

Відтак, судова колегія вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено факт обмеження ГУ ПФУ в Одеській області пенсії позивача максимальним розміром при здійсненні її з 1.07.2021р..

З урахування вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вказані обставини не дослідив, належної оцінку не дав, а тому дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення вимог у вказаній частині, а тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям в цій частині нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024р. скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром при проведені її перерахунку та виплати з 1.07.2021р..

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 1.07.2021р. пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 908,4грн. (дев`ятсот вісім гривень сорок копійок).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко