Справа № 320/57228/24
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову

16 січня 2025 року № 320/57228/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: представників ТОВ «АДК ЛЛІР» Дробата Д.Б., Пастуха О.В., представника ГУ ДПС у м. Києві Ткача С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про скасування заходів забезпечення позову по справі №320/57228/24 у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК ЛЛІР» до Головного управління Державної податкової служби м. Києва про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АДК ЛЛІР» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби м. Києва з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.07.2024 №68813 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК ЛЛІР» критеріям ризиковості платника, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.08.2024 №74182 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК ЛЛІР» критеріям ризиковості платника, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «АДК ЛЛІР» з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

До суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій останній просить суд забезпечити позов шляхом:

- зупинення дії рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.07.2024 №68813 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК ЛЛІР» критеріям ризиковості платника, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку;

- зупинення дії рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.08.2024 №74182 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК ЛЛІР» критеріям ризиковості платника, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 заяву ТОВ «АДК ЛЛІР» про забезпечення позову задоволено:

- зупинено дію рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.07.2024 №68813 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК ЛЛІР» критеріям ризиковості платника, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, до набрання відповідним рішенням законної сили;

- зупинено дію рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.08.2024 №74182 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК ЛЛІР» критеріям ризиковості платника, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, до набрання відповідним рішенням законної сили.

До суду 09.01.2025 від Головного управління Державної податкової служби у м. Києві надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову у справі №320/57228/24.

Судом призначено судове засідання для розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову у справі №320/57228/24 на 16.01.2025.

У вказаному клопотанні представник Головного управління ДПС у м. Києві просить суд скасувати заходи забезпечення позову ТОВ «АДК ЛЛІР» по справі №320/57228/24, які вжиті ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.01.2025.

Обґрунтовуючи подане клопотання, представник заявника зазначив, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

За твердженнями представника податкового органу відсутні законодавчі підстави вважати, що зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування унеможливлює подальшу реєстрацію цих документів податкової звітності, перевірка контролюючим органом на відповідність критеріям ризиковості платника податків здійснюється при реєстрації кожної податкової накладної/розрахунку коригування, незалежно від факту віднесення платника податків до переліку ризикових, та є передбаченим законом заходом контролю.

Крім того, на переконання заявника, висновок суду, що невжиття заходів щодо зупинення дії оскаржуваних позивачем рішень зумовить настання негативних та незворотних наслідків для його господарської діяльності не підтверджені оцінкою судами будь-яких доказів. Так само суд не зазначив, на підставі яких саме доказів визнано підтвердженими доводи позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективність захисту і унеможливити поновлення порушених прав позивача.

Як висновок щодо наявності підстав для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову заявник зазначив, що віднесення певних платників податків до ризикових є по суті формою здійснення контролюючим органом податкового контролю, який, в тому числі, спрямований і на забезпечення прав та інтересів інших суб`єктів господарювання в частині правильності відображення ними результатів господарської діяльності з метою оподаткування. Водночас, за позивачем залишається право належними документами довести реальність здійснення фінансово-господарських операцій у межах своєї та у разі повноти документів по даних операціях, подальшого прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування.

Не погоджуючись з аргументами та доводами викладеними у клопотанні про скасування заходів забезпечення, представником ТОВ «АДК ЛЛІР» подано до суду заперечення, в яких останній зазначив, що доводи Головного управління ДПС у м. Києві є безпідставними та зводяться до незгоди податкового органу із законною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 у справі №320/57228/24 про забезпечення позову.

За твердженнями представника товариства з аналізу поданого клопотання вбачається, що податковим органом не спростовано законних і обґрунтованих висновків Київського окружного адміністративного суду викладених в ухвалі від 07.01.2025 та доводів заявника, які зазначені в заяві про забезпечення позову.

У судовому засіданні 16.01.2025 представник Головного управління ДПС у м. Києві підтримав викладені у поданому клопотанні аргументи та доводи, просив суд задовольнити клопотання шляхом скасування вжитих ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 заходів забезпечення позову.

Представники ТОВ «АДК ЛЛІР» заперечили щодо доводів представника податкового органу, просили суд відмовити у задоволенні клопотання, а вжиті судом заходи забезпечення позову залишити в силі.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для скасування заходів забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч.ч. 5, 8 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Порядок скасування заходів забезпечення позову визначений ст. 157 КАС України.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 вказаної норми встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 5 ст. 157 КАС України, відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Отже, із аналізу процесуальних норм, які регулюють інститут забезпечення адміністративного позову, слідує, що скасування заходів забезпечення позову можливе, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі, або відпадуть підстави, які зумовили вжиття судом таких заходів.

Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує.

Натомість, скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. У цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону, зокрема, були відсутні підстави для забезпечення позову.

При цьому, суд зауважує, що КАС України не наводить підстав для скасування заходів забезпечення, однак, зважаючи на наведені норми в сукупності, такими слід вважати наявність обставин, котрі засвідчують відсутність тих підстав для забезпечення позову, які визначені у ст. 150 КАС України.

Зокрема, підставою для скасування вижитих судом заходів забезпечення позову можуть бути обставини, які не були відомі суду та існували на момент винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, або які вказують на зміну умов, що існували на момент вжиття таких заходів.

Отже, на вмотивоване клопотання учасника справи, за доведення відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, раніше застосовані заходи забезпечення можуть бути скасовані.

Забезпечивши позов ухвалою від 07.01.2025, суд виходив, зокрема, з того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень заподіяна позивачу шкода внаслідок зупинення господарської діяльності підприємства у зв`язку з неможливістю реєстрації податкових накладних при реалізації товарів та відмовою контрагентів від співпраці буде значно більшою, оскільки відновлення ділових зв`язків та нормалізація ведення господарської діяльності призведе до значних зусиль та витрат.

Також, вживаючи заходи забезпечення позову суд вказав, що у разі невжиття заходів забезпечення позову можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких заявнику буде необхідно докласти значних зусиль у випадку задоволення судом адміністративного позову в подальшому. Так, відновлення господарських зв`язків надалі може бути ускладнено у зв`язку із тим, що контрагенти позивача можуть змінити постачальника на іншого, який не визнаний податковим органом таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку, і має можливість здійснювати реєстрацію податкових накладних у ЄРПН.

Отже, судом встановлено наявність очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення їх захисту у разі задоволення позову без вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, з наданих до суду документів судом встановлено, а товариством доведено, що включення ТОВ «АДК ЛЛІР» до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку може призвести до повного зупинення господарської діяльності, а саме позбавити можливості реєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ним податкові накладні, що в наслідку призвело до завдання збитків товариству в значних розмірах.

Наведене вище, на думку суду, свідчило про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що було самостійною та достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Отже, суд дійшов висновку, що встановлення заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення рішень якими включено ТОВ «АДК ЛЛІР» до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Втім, виходячи з аналізу поданого представником податкового органу клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд зауважує, що матеріали такого клопотання не містять жодного належного доказу, який свідчить про те, що відпали ті обставини, які були підставою для прийняття судом ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, так як ті обставини, про які посилається заявник існували на момент постановлення такої ухвали.

Застосовані заходи покликані забезпечити ефективність судочинства та гарантувати незмінність правовідносин, які існували до прийняття оскаржуваних рішень, враховуючи можливість протиправності таких рішень та порушення ними прав та інтересів платника податків - ТОВ «АДК ЛЛІР».

В контексті вказаного, суд зауважує, що наведені заявником аргументи не стосуються питання усунення підстав, за яких заходи забезпечення позову були застосовані, а зазначені обставини існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову, отже зазначене фактично свідчить про незгоду Головного управління ДПС у м. Києві із заходами забезпечення позову, застосованими ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.01.2025, з підстав порушення норм процесуального закону.

Необхідно звернути увагу, що суд, який постановив ухвалу про забезпечення позову, не може скасувати власну ухвалу про забезпечення позову з тих підстав, що заходи забезпечення позову були застосовані безпідставно, або з порушенням норм процесуального закону, оскільки такими повноваженнями наділений лише суд апеляційної інстанції.

Суд також зазначає, що практика Верховного Суду, на яку посилається відповідач у своєму клопотанні, не може бути застосованою у спірному випадку, оскільки обставини встановлені судом в ходів розгляду клопотання про забезпечення позову підтверджують дійсне втручання оскаржуваним рішенням в права та інтереси позивача, настання для нього негативних наслідків і можливість лише збільшення таких за час вирішення спору по суті, що вказуватиме на неефективність судового захисту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що станом на момент розгляду даного клопотання, підстави для скасування вжитих заходів забезпечення адміністративного позову відсутні, а обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність скасування забезпечення позову підлягають дослідженню судом під час розгляду справи по суті разом із наданням оцінки доводам та доказам, наданим учасникам справи на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення. Доводи заявника, якими останній обґрунтовував клопотання, самі по собі не є підставою для скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що ті обставини, які були підставою для прийняття судом рішення про вжиття заходів забезпечення позову в даній адміністративній справі не зникли та не зазнали істотних змін, а скасування заходів забезпечення адміністративного позову за своїм змістом не може бути запереченням проти ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, яка підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, виходячи з викладеного вище в сукупності, суд приходить до висновку, що подане представником Головного управління ДПС у м. Києві клопотання про скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 157, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у м. Києві про скасування заходів забезпечення позову у справі №320/57228/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Щавінський В.Р.

Повний текст ухвали виготовлено 16.01.2025.