Справа № 240/4210/24
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4210/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

14 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представника відповідача: Байдали І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.02.2024 № про визначення суми грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14010100 у розмірі 1 136 203 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням в сумі 908 962 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 227 241 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що не погоджується з прийнятим рішенням, оскільки податковим органом проігноровано, що у спірний період мали місце помилково проведені через РРО операції (що оформлювалось належним чином), та які відповідно не є операціями з постачання товарів/робіт та не можуть бути враховані при визначенні встановленого для необхідної реєстрації платником ПДВ обсягу постачання. Контролюючим органом не було враховано, що платником було подано "Періодичні звіти" з реєстраторів розрахункових операцій на помилково проведені суми через РРО на суму 408 357,68 грн. В акті перевірки вказано, що ФОП ОСОБА_1 не було надано акти на скасування: помилково проведеної через РРО суми розрахунків із зазначенням товару, дати і суми повернутої продукції. Оскільки операції, що значились в "Періодичних звітах" не носили характер повернення товару покупцями та відповідно повернення внаслідок цього коштів, відтак дійсно такі акти ФОП ОСОБА_1 надати не міг. Відповідно до наведеного вище Порядку складались акти про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунків, які містять повну належну інформацію щодо найменування суб`єкту господарювання, особи, що здійснювала розрахунки, дату проведення операції, відомості щодо РРО (модель, заводський номер, фіскальний номер), суму помилково проведеної операції, реквізити помилкових фіскальних чеків та підписані ФОП ОСОБА_1 та особою що провела помилкову операцію.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

25 грудня 2024 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши клопотання про відкладення розгляду справи, у задоволенні якого колегією суддів відмовлено.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Житомирській області було проведено документальну планову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з питань дотримання законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за періоди із 01.01.2017 по 31.12.2022 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за періоди із 19.08.2015 по 31.12.2022, відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами даної перевірки встановлено порушення:

-пп.16.1.2, п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, абз."а" п.176.1 ст.176, п.177.10 ст.177 ПК України та Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - Порядок №481) затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.10.2013 №1686/24218, та Порядку ведення типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - Порядок №261), затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.05.2021 №261, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.06.2021 за №865/36487 не ведення ФОП ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 по 30.06.2022 обліку доходів та витрат, а саме: не надання Книги обліку доходів та витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність та типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, за період з 01.04.2017 по 31.12.2022;

-пп.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п.177.2, пп.177.4.1, пп.177.4.5 п.177.4 п.177.10 ст.177 ПК України, підпункту 1 п.3 розділу IV Інструкції, пп.5, пп.6 п.6 Порядку №481 та Порядку №261, ФОП ОСОБА_1 в період з 01.04.2017 по 30.06.2022 занижено чистий оподатковуваний дохід на загальну суму 230 225,12 грн., що призвело до заниження в даному періоді податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 41 440,54 грн., (в тому числі за 2017 рік в сумі 17 665,20 грн., за 2018 рік в сумі 13 491,02 грн., за 2019 рік в сумі 2 481,13 грн., за 2020 рік в сумі 466,83 грн., за 2021 рік в сумі 1 804,77 грн., за 2022 рік в сумі 5 531,58 грн.);

-пп. 296.1.1 п.296.1 ст. 296 ПК України встановлено не ведення ФОП ОСОБА_1 обліку доходів за період з 01.01.2017 по 31.03.2017, а саме: ненадання Книги обліку доходів (для платників єдиного податку першої, другої та третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість) за період з 01.01.2017 по 31.03.2017;

-пп.47.1.3 п.47.1 ст.47, п.51.1 ст.51, пп. "б" п.176.2 ст.176 ПК України, абз.15 пп.3.1, пп.3.2, пп.3.3, пп.3.6 п.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 із змінами та доповненнями, а саме не повідомлення державної податкової інспекції за встановленою формою відомостей про доходи громадян: не відображення в поданих до Житомирської ДПІ податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку форми №1-ДФ (№4-ДФ) за І - IV квартали 2017 року, за І-IV квартали 2018 року, за І - IV квартал 2020 року відомостей про доходи, які виплачувалися фізичним особам - підприємцям під ознакою доходу "157", як доходи, виплачені самозайнятим особам, доходи виплачені фізичній особі під ознакою доходу "106";

-пп.168.1.4 п.168.1 ст.168, "а" п.176.2 ст.176 ПК України, а саме: ФОП ОСОБА_1 , як податковим агентом, несвоєчасно перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб, який підлягає сплаті у строки встановлені ПКУ, у лютому 2019 року в сумі 840,12 грн., у період з травня 2017 по жовтень 2018 в сумі 6480,00 грн.;

-п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7,ч.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (із змінами та доповненнями) встановлено заниження за період з 01.04.2017 по 30.06.2022 суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі 22,00% на загальну суму 49 932,32 грн.;

-п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464 ФОП ОСОБА_1 за період з 19.08.2015 по 31.12.2022 не обчислено і не сплачено єдиний внесок із сум винагород за виконані роботи (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, чим занижено суму єдиного внеску в розмірі 22 % на загальну суму 110,00 грн.;

-п.1 ч.2 ст.6, п.8 ч.1 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (із змінами та доповненнями) встановлено несвоєчасне перерахування єдиного соціального внеску ФОП ОСОБА_1 , а саме: за І квартал 2017 року в сумі 2112,00 грн. (граничний термін сплати 19.04.2017, фактично сплачено 20.04.2017, 18.05.2017);

-п.181.1 ст.181, п.183.1, п.183.2, п.183.10 ст.183, пп. "а" п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.200.1 ст.200, п.202.1 ст.202 ПК України, а саме не реєстрація в обов`язковому порядку ФОП ОСОБА_1 з 11.04.2018 платником податку на додану вартість при перевищенні ним загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V ПК України, нарахованої (сплаченої) їй протягом останніх 12 календарних місяців, 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), в результаті чого занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість, яке сплачується до державного бюджету, за період з 11.04.2018 по 30.06.2022 на загальну суму 908 962 грн.;

-пп.16.1.7 п.16.1 ст.16, п.63.3 ст.63 ПК України, п.8.1, п.8.4, п.8.5 розділу VШ Наказу Міністерства Фінансів України "Про затвердження порядку обліку платників податків і зборів" від 09.12.2011 №1588 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2011 №1562/20300 в частині несвоєчасного подання звітності щодо об`єкта, який пов`язаний з оподаткуванням або через який проводилась діяльність (за формою №20-ОПП), встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до Житомирської ДПІ ГУ ДПС у Житомирській області "Повідомлення про об`єкти оподаткування" форми №20-ОПП з відображенням в ньому об`єктів рухомого та нерухомого майна, що використовувалися в господарській діяльності, а саме: інформація про орендовані об`єкти, де здійснювалася Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами за період з 01.01.2017 по 31.12.2022 подано несвоєчасно за адресами: АДРЕСА_2 (дата подання 11.12.2017, граничний термін подання 21.04.2017), м. Житомир, вул. Небесної Сотні, 48 А (дата подання 11.12.2017, граничний термін подання 05.04.2017), м. Житомир, проспект Миру, буд. 4 (дата подання 11.12.2017, граничний термін подання 18.01.2019), м. Житомир, м-н Згоди, буд. 2/98 (дата подання 23.01.2019, граничний термін подання 18.01.2019), м.Житомир, проспект Миру, буд. 4 (дата подання 23.10.2019, граничний термін подання 19.12.2018), АДРЕСА_3 (дата подання 11.11.2019, граничний термін подання 16.09.2019), АДРЕСА_3 (дата подання 20.12.2022, граничний термін подання 14.01.2021);

-п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16, п.44.1, п.44.3 ст.44 ПК України, п.6 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" із змінами і доповненнями, а саме: за період з 01.01.2017 по 31.12.2022, на перевірку не надано Книгу обліку реєстрації розрахункових операцій;

-пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, пп.1.1 та пп.1.2 п. п.161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, ФОП ОСОБА_1 в періоді з 01.04.2017 по 30.06.2022 занижено чистий оподатковуваний дохід на загальну суму 230 225,12 грн., що відповідно призвело до заниження в даному періоді військового збору на загальну суму на суму 3 453,37 грн.(в тому числі за 2017 рік в сумі 1 472,10 грн., за 2018 рік в сумі 1 124,25 грн., за 2019 рік в сумі 206,76 грн., за 2020 рік в сумі 38,90 грн., за 2021 рік в сумі 150,40 грн., за 2022 рік в сумі 460,96 грн.;

-пп.16.1.2, п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, абз. а п.176.1 ст.176, п. 177.10 ст. 177, пп. 296.1.1 п.296.1 ст. 296 ПК України та Порядку № 481 та Порядку №261 а саме: ФОП ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 по 31.06.2022, на перевірку не надано Книгу обліку доходів та витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, типову форму, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, Книги обліку доходів (для платників єдиного податку першої, другої та третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість) за період з 01.01.2017 по 31.03.2017, інформацію про залишки товарно-матеріальних цінностей в кількісному та вартісному вигляді в розрізі номенклатури товарів станом на 01.01.2017, на 01.01.2018, на 01.01.2019, на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022, на 31.12.2022, актів виконаних робіт (наданих послуг) та інших первинних документів, що пов`язані з предметом перевірки.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС було подано заперечення від 31.01.2024 №б/н (вх. ГУ ДПС від 31.01.2024 №4242/6) на акт документальної планової виїзної перевірки від 17.01.2024 №895/06-30-24- 07/.

В ході проведення засідання постійно діючою комісією з розгляду спірних питань ГУ ДПС розглянуто всі наведені аргументи в поданому запереченні ФОП ОСОБА_1 від 31.01.2024 №б/н (вх. ГУ ДПС від 31.01.2024 №4242/6) та прийнято рішення залишити без змін висновки щодо порушень, викладені у висновку акту планової виїзної документальної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 17.01.2024 №895/06-30-24-07/ НОМЕР_1 , але врахувати при визначені податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, надані до заперечення первинні документи, що підтверджують витрати ФОП ОСОБА_1 , понесені на оренду приміщення, надання послуг щодо пошуку персоналу спеціалізованою компанією ТОВ "Ворк Україна" (код згідно з ) та ТОВ "Робота Інтернешнл" (код згідно з ) та послуги по розробці чат-бот надані ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), що використовувалося у підприємницькій діяльності.

Враховуючи вищевикладене, висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки від 17.01.2024 №895/06-30-24-07/ НОМЕР_1 - без змін, за виключенням пункту 2, пункту 6 та пункту 12 висновку акту. Зазначені пункти акту перевірки викласти в наступній редакції:

- в порушення пп.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п.177.2 ст.177, пп.177.3.1 п.177.3, п. 173.3, п.177.4. ст.177, пп.177.4.5 п.177.4 ст.177, п.177.10 ст.177, пп.5, пп.6 п.6 Порядку №481 ФОП ОСОБА_1 в періоді з 01.01.2017 по 30.06.2022 завищено витрати безпосередньо пов`язані з отриманим доходом, на загальну суму 34 277,12 грн., що призвело до заниження в даному періоді чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 34 277,12 грн., в результаті чого було занижено податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету, в загальній сумі 6 169,88 грн., в тому числі за 2018 рік в сумі 244,63 грн., за 2019 рік в сумі 393,67 грн., за 2022 рік в сумі 5531,58 грн.

- в порушення пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, пп.1.1 та пп.1.2 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, ФОП ОСОБА_1 в періоді з 01.01.2017 по 30.06.2022 занижено чистий оподатковуваний дохід на загальну суму 34 277,12 грн., що призвело до заниження в даному періоді військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами звітного року, в сумі 514,16 гривень, в тому числі за 2018 рік в сумі 20,39 грн., за 2019 рік в сумі 32,81 грн., за 2022 рік в сумі 460,96 грн.

- в порушення п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7,ч.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (із змінами та доповненнями) встановлено заниження за період з 01.04.2017 по 30.06.2022 суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі 22,00% на загальну суму 7 241,97 грн.

ГУ ДПС у Житомирській області прийнято податкові повідомлення - рішення від 20.02.2024 № з врахуванням результатів розгляду заперечення від 31.01.2024 №б/н (вх. ГУ ДПС від 31.01.2024 №4242/6) ФОП ОСОБА_1 про визначення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14010100 в розмірі 1136203 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням в сумі 908962 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 227241 грн.

Отже, за результатами перевірки та з урахуванням порушень, що оскаржуються платником, встановлено порушення:

- п.181.1 ст.181, п.183.1, п.183.2, п.183.10 ст.183, пп. а п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.200.1 ст.200, п.202.1 ст.202 ПК України, а саме не реєстрація в обов`язковому порядку ФОП ОСОБА_1 з 11.04.2018 платником податку на додану вартість при перевищенні ним загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V ПКУ, нарахованої (сплаченої) їй протягом останніх 12 календарних місяців, 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), в результаті чого занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість, яке сплачується до державного бюджету, за період з 11.04.2018 по 30.06.2022 на загальну суму 908 962 грн.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані перевіркою порушення позивач не спростував, а тому відповідачем правомірно винесено повідомлення-рішення від 20.02.2024 № про визначення суми грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14010100 у розмірі 1 136 203 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням у сумі 908 962 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 227241 грн.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пп.2 п.180.1 ст.180 ПК України для цілей оподаткування платником податку є будь-яка особа, яка зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Вимоги щодо реєстрації осіб як платників ПДВ передбачено статтею 181 ПК України.

Згідно із п.181.1 ст.181 ПК України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

У п.183.1 ст.183 ПК України передбачено, що будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

Згідно із п.183.2 ст.183 ПК України у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Також у п.183.7 ст.183 ПК України встановлено, що заява про реєстрацію особи як платника податку подається особисто такою фізичною особою або безпосередньо керівником або представником юридичної особи - платника (в обох випадках з документальним підтвердженням особи та повноважень) до контролюючого органу за місцезнаходженням (місцем проживання) особи.

Пунктом 183.10 ст.183 ПК України визначено, що будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.202.1 ст.202 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, з урахуванням таких особливостей: а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця; б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Згідно із пп."а" п.185.1. ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у т.ч. операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту; а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу орендарю.

Відповідно до п.п.14.1.185 п.14.1 ст.14 ПК України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до ч.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Таким чином, для цілей реєстрації особи як платника ПДВ до загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V Податкового кодексу України, враховуються операції, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та операції, які підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою. Операції, що не є об`єктом оподаткування ПДВ та операції звільнені від оподаткування ПДВ, згідно з розділом V Податкового кодексу України, для визначення необхідного обсягу постачання (1000000 грн.) не враховуються.

В контексті наведеного, суд зазначає, що особа зобов`язана зареєструватися як платник ПДВ шляхом подання до контролюючого органу відповідної заяви, якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V ПК України, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень, при цьому обсяг постачання в розмірі 1000000 грн (без врахування суми податку на додану вартість у ціні придбаних та проданих товарів (робіт, послуг)) має бути досягнуто виключно за рахунок операцій, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V Податкового кодексу України; у разі неподання такою особою до контролюючого органу реєстраційної заяви, така особа несе відповідальність за ненарахування або несплату ПДВ на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

На підставі встановлених порушень та у порядку п.п.54.3.1 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган має право самостійно за результатами проведення документальної перевірки визначити податкові зобов`язання з ПДВ такому суб`єкту господарювання та застосувати штрафні санкції.

Спірним податковим повідомленням-рішенням від 20 лютого 2024 року №, визначено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14010100: за податковим зобов`язанням у сумі 908 962 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 227 241 грн.

Підставою для винесення вказаного рішення слугували висновку акту перевірки №895/06- 30-24-07/ від 17 січня 2024 року щодо порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п.181.1 ст.181, п.183.1,п.183.2, п.183.10 ст.183, пп."а" п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.200.1 ст.200, п.202.1 ст.202 ПК України, а саме: нереєстрація в обов`язковому порядку ФОП з 11.04.2018 платником податку на додану вартість при перевищенні ним загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно із розділом V ПКУ, нарахованої (сплаченої) їй протягом останніх 12 календарних місяців, 1000000 (без урахування податку на додану вартість), в результаті чого занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість, яке сплачується до державного бюджету, за період з 01.04.2018 по 30.06.2022 на загальну суму 908962 грн.

У відповідності до вимог п.181.1 .ст181, п.183.1, п183.2, п.183.4, п.183.10 ст.183, "а" п.202.1 ст.202 ПКУ, ФОП ОСОБА_1 необхідно було подати реєстраційну заяву та зареєструватись платником ПДВ до 11 квітня 2018 року, а дохід отриманий від реалізації товарів за період з 11.04.2018 по 30.06.2022 у сумі 4 544 807,81 грн. (без акцизного податку) відобразити у податкових деклараціях з податку на додану вартість.

Обґрунтовуючи протиправність вказаного порушення та нарахування ПДВ, представник позивача вказує на те, що податковий орган маючи лише в наявності факт втрати книги КОРО безпідставно не прийняв до уваги подані позивачем періодичні звіти та акти на помилково проведені суми 40835768 грн. та акти на скасування помилково проведеної суми через РРО, згідно яких загальна сума доходу від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, становить 885830,71 грн.

Суд не погоджується з такими доводами позивача, з огляду на таке.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих податкових деклараціях з податку на додану вартість (рядки: 1 - 9) за період з 11.04.2018 по 30.06.2022 встановлено: ФОП ОСОБА_1 , у періоді, що перевіряється не реєструвався платником ПДВ та відповідно податкові декларації з податку на додану вартість не подавав.

При цьому, обсяг доходів від реалізації продукції за останніх 12 місяців позивача з 01.04.2017 по 31.03.2018 склав в сумі 1014912,07 грн.

Вказане порушення визначалось на підставі виторгів по РРО, у зв"язку з ненаданням позивачем контрольних стрічок (фіскальних чеків) та книг КОРО.

Відтак, станом на 31.03.2018 загальна сума доходу від здійснення операцій з постачання товарів/ послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V ПК України, нарахована (сплачена) протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищила 1 000 000 гривень (без урахування податку на додану вартість) та становила 1 014 912,07 грн. , тому відповідно ФОП ОСОБА_1 на виконання вимог п.181.1 ст.181 ПК України та у відповідності п.183.1, п.183.2 ст.183 ПК України потрібно було в обов`язковому порядку не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 ПК України, подати до Житомирської ДПІ ГУ ДПС у Житомирській області заяву про реєстрацію платником податку на додану вартість та з 11.04.2018 зареєструватися платником податку на додану вартість.

Нормами ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Цьому обов`язку кореспондує право контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таке право закріплене у пункті 85.4 статті 85 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст.44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

ГУ ДПС уповноваженому представнику ФОП Вапінського К.Л. Шалоті Роману Миколайовичу (довіреність від 23.09.2022 НСВ №710910 посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гуковою Н.Є за реєстровим номером №1592), було надано запити:

-від 21.12.2023 №26094/6/06-30-24-07 , який отримано 21.12.2023;

-від 04.01.2023 №129/6/06-30-24-07, який отримано 04.01.2023 "Про надання інформації та її документального підтвердження", яким відповідно до вимог пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77, ст.82, пп.69.35 п.69 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу XX "Перехідні положення" ПК України, щодо надання для проведення документальної планової виїзної перевірки первинних документів та інформації пов`язаних з підприємницькою діяльністю платника згідно переліку.

При цьому, фізичні особи - підприємці, які обрали загальну систему оподаткування, у відповідності з п.177.10 ст.177 ПК України зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Разом з тим, станом на 10.01.2024 ФОП ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 по 31.06.2022, на перевірку не надано:

-Книгу обліку доходів та витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, типову форму, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність,;

-Книги обліку доходів (для платників єдиного податку першої, другої та третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість) за період з 01.01.2017 по 31.03.2017 та з 01.07.2022 по 31.12.2022;

-інформацію про залишки товарно-матеріальних цінностей в кількісному та вартісному вигляді в розрізі номенклатури товарів станом на 01.01.2017, на 01.01.2018, на 01.01.2019, на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022, на 31.12.2022;

-актів виконаних робіт (наданих послуг);

-інших первинних документів, що пов`язані з предметом перевірки, про що було складено акт ненадання документів від 10.01.2024 №19/06-30-24-07/ НОМЕР_1 .

У зв"язку з цим, перевіркою дотримання встановленого порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, що здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування встановлено порушення пп.16.1.2, п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, абз. "а" п.176.1 ст.176, п.177.10 ст.177 ПК України та Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - Порядок №481) затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.10.2013 №1686/24218, та Порядку ведення типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.05.2021 №261, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.06.2021 за №865/36487 не ведення ФОП ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 по 30.06.2022 обліку доходів та витрат, а саме: не надання Книги обліку доходів та витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність та типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність , за період з 01.04.2017 по 31.12.2022 та відповідно прийнято податкове повідомлення-рішення форми "ПС" про застосування штрафних санкцій в розмірі 1020 грн., яке платником не оскаржено до суду.

В той же час, ФОП ОСОБА_1 на запити надано відповідь від 08.01.2024, у якій позивач пояснив, що у зв"язку з військовою агресією, книги обліку розрахункових операцій (Z -звіти) під час переїзду були втрачені. Для підтвердження обліку доходів надано помісячні "Періодичні звіти" з реєстраторів розрахункових операцій, в яких зазначені обсяг проданого/повернутого товару, та нараховані податки з продажу підакцизних товарів (Акциз).

Відповідно до глави 4 розд. II Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 № 547 із змінами та доповненнями (далі Порядок №547) використання книги обліку розрахункових операцій (далі КОРО), зареєстрованої на господарську одиницю або на реєстратор розрахункових операцій (далі РРО), передбачає, зокрема, наявність КОРО в господарській одиниці, на яку ця книга зареєстрована, або на місці проведення розрахунків.

Абзацом другим п.10 глави 2 розд. III Порядку № 547 встановлено, що у разі втрати розрахункової книжки суб`єкт господарювання зобов`язаний повідомити контролюючий орган за місцем реєстрації КОРО не пізніше двох робочих днів з дня втрати.

Cкасування КОРО на РРО здійснюється, зокрема, за заявою суб`єкта господарювання у разі викрадення, втрати, прийняття розпорядчого документа про те, що у випадку виходу з ладу РРО або відключення електроенергії проведення розрахункових операцій не здійснюється до моменту належного підключення резервного РРО або включення електроенергії, непридатності для використання тощо (абзац перший п.1 глави 3 розд. II Порядку № 547).

Згідно із нормами п.3 глави 3 розд. II Порядку № 547 заяву про скасування КОРО суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу за місцем реєстрації КОРО не пізніше двох робочих днів з дня виникнення підстави для скасування.

У разі викрадення КОРО суб`єкт господарювання разом із заявою про скасування КОРО надає до контролюючого органу копію відповідного документа органу поліції.

Посадова особа контролюючого органу не пізніше наступного робочого дня з дня отримання заяви про скасування КОРО проводить скасування реєстрації КОРО шляхом внесення даних до інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС.

У разі скасування реєстрації КОРО на господарську одиницю посадова особа контролюючого органу здійснює запис на титульній сторінці КОРО (у разі її наявності) щодо скасування реєстрації, який засвідчує своїм підписом та печаткою контролюючого органу.

Скасування реєстрації розрахункової книжки здійснюється за такою самою процедурою, що й скасування реєстрації КОРО.

Однак, повідомлення про втрату КОРО, відсутні в обліковій справі платника, таке повідомлення позивач не подавав контролюючому органу. Була подана лише заява про скасування.

За період із 23.03.2017 по 20.11.2018 КОРО були скасовані суб`єктом господарювання за заявою про скасування реєстрації РРО з фіскальним номером №, №, №.

Для підтвердження обліку доходів надано помісячні "Періодичні звіти" з реєстраторів розрахункових операцій, в яких зазначені обсяг проданого/повернутого товару, та нараховані податки з продажу підакцизних товарів.

Так, ФОП ОСОБА_1 було надано помісячні "Періодичні звіти" з реєстраторів розрахункових операцій, в яких міститься інформація про повернення товару на загальну суму 408 357,68 грн. (з акцизним податком), в т.ч. 2017 рік - 63 431,90 грн., 2018 рік - 202 203,96 грн., 2020 рік - 115 572,51 грн., 2021 рік - 27 149,31 грн.

Відповідно до п.11 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" із змінами і доповненнями (далі - Закон) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій (далі - РРО) з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Згідно із п.7 глави III Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547 (далі - Порядок), реєстрація видачі коштів у разі повернення товару (відмови від послуги, прийняття цінностей під заставу, виплати виграшів у державні лотереї та в інших випадках) або скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від`ємної суми.

Якщо алгоритм роботи РРО не забезпечує окремого накопичення у фіскальній пам`яті від`ємних сум розрахунків:

дозволяється реєструвати видачу коштів (скасування помилкової суми) за допомогою операції "службова видача";

забороняється реєструвати через РРО від`ємні суми з використанням операції "сторно".

Пунктом 8 глави III Порядку передбачено, що якщо сума коштів, виданих при поверненні товару чи рекомпенсації раніше оплаченої послуги, перевищує 100 гривень, матеріально відповідальна особа господарської одиниці або особа, яка безпосередньо здійснює розрахунки, повинна скласти акт про видачу коштів. В акті необхідно зазначити дані документа, що встановлює особу покупця, який повертає товар (відмовляється від послуги), відомості про товар (послугу), суму виданих коштів, номер, дату і час видачі розрахункового документа, який підтверджує купівлю товару (отримання послуги).

Такий самий акт складається при скасуванні помилково проведеної через РРО суми розрахунку. В акті вказуються дані про помилкову суму та реквізити розрахункового документа. Акти про видачу коштів та акти про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку передаються до бухгалтерії суб`єкта господарювання і зберігаються протягом трьох років. У разі відсутності у суб`єкта господарювання бухгалтерії зазначені акти підклеюються до останньої сторінки відповідної книги обліку розрахункових операцій.

Пунктом 2 ст.3 Закону передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Вимоги щодо змісту розрахункового документа визначено Положенням про форму та зміст розрахункових документів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за № 220/28350.

Перевіркою дотримання вимог "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 (із змінами та доповненнями), оприбуткування готівки - проведення суб`єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат/книзі обліку доходів/фіскальному звітному чеку/розрахунковій квитанції.

Відповідно п.11 розділу ІІ Положення №148 визначено, що готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі. Оприбуткування готівки відбувається із застосуванням РРО та веденням касової книги, із щоденним занесенням даних розрахункових квитанцій.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України встановлені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності відповідно яких для цілей оподаткування платники зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, зокрема, на підставі первинних документів, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому платникам забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених такими документами. Обов`язок зі збереження цих документів, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у відповідності з п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16, п.44.1, п.44.3 ст.44 ПК України покладено на платників, які зобов`язані забезпечити зберігання документів не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються такі документи.

Згідно з п.6 ст.3 суб`єкти господарювання зобов`язанні забезпечувати зберігання використаних КОРО та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення.

В ході проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не було надано акти скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунків із зазначенням товару, дати й суми повернутої продукції.

Представник позивача зазначив, що оскільки операції, що зазначались в "Періодичних звітах" не носили характер повернення товару покупцями та відповідно повернення внаслідок цього коштів, відтак дійсно такі акти Вапінський надати не міг.

До заперечення від 31.01.2024 №б/н (вх. ГУ ДПС від 31.01.2024 №4242/6) ФОП ОСОБА_1 та до матеріалів справи було надано акти скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунків.

В той же час, самих контрольних стрічок (фіскальних чеків) не надано та не надано КОРО за відповідні періоди.

В судовому засіданні був допитана свідок ОСОБА_3 - яка проводила перевірку, за наслідками якої прийняте спірне рішення, та пояснила, що при перевірці не було надано книги КОРО. Виторги підтверджені даними декларації про доходи та акцизних декларацій. Це свідчить, що повернення не були відкориговані.

Представник відповідача зазначив, що в аналітично-інформаційній базі ДПС України відсутня інформація про відміну чеків, в т.ч. по чекова щодо повернутого товару в розрізі найменування та кількості.

З метою підтвердження факту порушення, описаного в акті планової перевірки на підтвердження перевищення ФОП ОСОБА_1 загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V ПКУ, нарахованої (сплаченої) їй протягом останніх 12 календарних місяців, 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), в результаті чого занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість, яке сплачується до державного бюджету, за період з 11.04.2018 по 30.06.2022 на загальну суму 908 962 грн., відповідачем до матеріалів справи долучено виторги з РРО за період 2017-2021рр., по яким було встановлено порушення , податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 1 кв. 2017 року, за 2022 рік, декларації про майновий стан та доходи за 2017-2022рр.

Так, ФОП ОСОБА_1 задекларовано доходи від реалізованої продукції в деклараціях про майновий стан та доходи за 2017 рік в сумі 740 596,79 грн., за 2018 рік 975 319,52 грн., за 2019 рік 941 360,59 грн. та за 2020 рік 966 398,49 грн., які співпадають з виторгами РРО (в т.ч. повернення) в аналітично-інформаційній базі ДПС України, якщо взяти до уваги "Періодичні звіти", не фіскальні чеки, які надані ФОП ОСОБА_1 , то сума доходу за вказані періоди має становити, а саме: в 2017 році 677 331,71 грн., в 2018 році 776 051,66 грн., в 2019 році 826 138,84 грн. та в 2020 році 938 652,01 грн., що суперечить задекларованим доходам у зазначених періодах ФОП ОСОБА_1 самостійно.

Згідно аналітично-інформаційної бази ДПС України виторги РРО з акцизним податком (з урахуванням всіх поденних повернень) становить в 2017 році 764 975 83 грн., в 2018 році 1 009 011,50 грн., в 219 році 969 797,18 грн. та в 2020 році 997 007,17 грн., якщо взяти до уваги "Періодичні звіти", не фіскальні чеки, які надані ФОП ОСОБА_1 , то сума виторгів РРО з акцизним податком (з урахуванням всіх поденних повернень) за вказані періоди має становити, а саме: в 2017 році 701 543,93 грн., в 2018 році 806 807,54 грн., в 2019 році 854 224,67 грн. та в 2020 році 969 857,86 грн.

Розбіжність на загальну суму 408 357,68 грн. (з акцизним податком), в т.ч. 2017 рік - 63 431,90 грн. (764 975,83 - 701 543,93), 2018 рік - 202 203,96 грн. (1009011,50 - 806807,54), 2020 рік - 115 572,51 грн. (969797,18-854224,67), 2021 рік - 27 149,31 грн. (997007,17 - 969857.86), згідно з "Періодичними звітами", нефіскальними чеками, що надані ФОП ОСОБА_1 , відсутні в аналітично-інформаційній системі ДПС України, тому не враховуються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для визначення обсягу отриманих доходів від реалізованої продукції було правомірно враховано інформацію по виторгам РРО (в т.ч. повернення), які були в аналітично-інформаційній базі ДПС України та в зв`язку з ненаданням ФОП ОСОБА_1 , контрольних стрічок (фіскальних чеків) та книг КОРО, що також підтверджується обсягом отриманих доходів від реалізованої продукції в деклараціях про майновий стан та акцизних деклараціях.

З огляду на це, суд відхиляє доводи представника позивача про неправомірність врахування перевіряючими даних аналітично-інформаційної системи.

Також, дослідженими судом доказами спростовано достовірність "Періодичних звітів" (не фіскальних чеків) наданих ФОП ОСОБА_1 , оскільки помилково проведені через РРО операції не були оформлені належним чином.

Суд зазначає, що скасування помилково проведених сум розрахунків позивач повинен був провести через РРО, при цьому таке скасування також повинно відображатися в аналітично-інформаційній базі ДПС.

Відтак, суд погоджується з доводами відповідача, що повернення коштів не знайшло свого відображення в деклараціях про майновий стан та акцизних деклараціях, тому, повернення товару згідно наданих звітів та актів списання не може бути враховано .

Посилання представника позивача на надані акти списання та допущену бухгалтером помилку при поданні звітності на спростовують факту встановлених порушень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наведені позивачем доводи та мотиви є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами.

Таким чином, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено, що обсяг доходів від реалізації продукції позивача за останніх 12 місяців з 01.04.2017 по 31.03.2018 склав в сумі 1014912,07 грн., а відтак, позивач в обов`язковому порядку з 11.04.2018 зобов"язаний був зареєструватися платником податку на додану вартість.

В той же час, в порушення вимог ПК України, при перевищенні ним загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V ПК України, нарахованої (сплаченої) їй протягом останніх 12 календарних місяців, 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), цього зроблено не було, що призвело до занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість, яке сплачується до державного бюджету, за період з 11.04.2018 по 30.06.2022 на загальну суму 908 962 грн.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що в ході розгляду справи знайшли свої підтвердження порушення позивачем п.181.1 ст.181, п.183.1, п.183.2, п.183.10 ст.183, пп. а п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.200.1 ст.200, п.202.1 ст.202 ПК України, що полягає у не реєстрації в обов`язковому порядку ФОП ОСОБА_1 з 11.04.2018 платником податку на додану вартість та заниженні податку на додану вартість, за період з 11.04.2018 по 30.06.2022 на загальну суму 908 962 грн..

На донараховану суму відповідачем правомірно застосовано штрафні санкції у розмірі 25%, та винесено податкове повідомлення рішення.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене вбачається з приписів частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки вказані перевіркою порушення позивач не спростував, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем правомірно винесено повідомлення-рішення від 20.02.2024 № про визначення суми грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14010100 у розмірі 1136203 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням в сумі 908962 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 227241 грн., а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 січня 2025 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.