Справа № 694/3223/24
Суддя: Сакун Д. І.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/3223/24
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Сакун Д.І.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.,

розглянувши в приміщенні Звенигородського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 , адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_5 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №421 від 04.12.2024 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно ОСОБА_1 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що Постановою від 04.12.2024 року №421 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Обставинами вказаної постанови, які встановлені під час розгляду справи, складеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , зазначено «Громадянину ОСОБА_1 було направлено електронну повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 засобами поштового зв`язку з повідомленням про отримання, за повідомленням Укропошти повістку не вручено, так як адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до витягу з електронної бази " ІНФОРМАЦІЯ_6 " по виклику до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці не прибув, і таким чином своїми умисними діями, що виразилися у тривалому неперервному невиконанні обов`язків, передбачених та покладених на нього законом, а саме, невиконання вимог ч. 2 ст. 17 ЗУ "Про оборону України", абзацу 7, частини 3 абзацу 3 частини 10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу", абзацу 1 частини 1 та абзацу 7 частини 3 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП». Вважає, що постанова від 04.12.2024 №421 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною та підлягає скасуванню. Вказує, що в оскаржуваній постанові, в порушення вимог ст.ст. 245, 283 КУпАП, посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_5 не встановлено в повній мірі всіх осбтавин вчинення адміністративного правопорушення, зокрема: не встановлено та не зазначено дати та часу, коли позивач повинен був з`явитись до місцевого ТЦК та СП. Тобто не встановлено дати, місця та часу вчинення адміністративного правопорушення, з метою визначення строку для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки це правопорушення не є триваючим, адже в обов`язку з`явитися у подальші дні для нього ані повістками, ані нормативно-правовими актами, ані законодавством не встановлено (така правова позиція викладена у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі №712/6702/24); не зазначено коли ІНФОРМАЦІЯ_7 скеровано повістку на ім`я ОСОБА_1 ; не зазначено, коли повістка повернулась до віправника з відміткою про відсутність адресата за місцем проживання/перебування чи з відміткою про відмову отримати поштове відправлення. Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, можна прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами. При цьому, вина є елементом суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність самого складу адміністративного правопорушення. Таким чином, при винесенні постанови №421 від 04.12.2024, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_2 не дотримано вимог ст.ст. 245, 283 КУпАП, тобто не встановлено та не висвітлено у постанові усіх обставин справи. Тому, з вказаних підстав, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідачем відзив на позов не подано, заперечень щодо розгляду справи в письмовому провадженні не висловлено.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26.12.2024 представником відповідача тво ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 подав через канцелярію суду заяву відповідно до якої він проти задоволення позову заперечує та просить справу розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від від 04.12.2024 року №421 ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі Відповідач1) вбачається, що ОСОБА_1 (далі Позивач) було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до мотивувальної частини постанови «Громадянину ОСОБА_1 було направлено електронну повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 засобами поштового зв`язку з повідомленням про отримання, за повідомленням Укропошти повістку не вручено, так як адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до витягу з електронної бази " ІНФОРМАЦІЯ_6 " по виклику до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці не прибув, і таким чином своїми умисними діями, що виразилися у тривалому неперервному невиконанні обов`язків, передбачених та покладених на нього законом, а саме, невиконання вимог ч. 2 ст. 17 ЗУ "Про оборону України", абзацу 7, частини 3 абзацу 3 частини 10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу", абзацу 1 частини 1 та абзацу 7 частини 3 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП».

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч.1 ст. 8 КУпАП беззаперечно визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 04.12.2024 року №421 ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі Відповідач1) судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі Позивач) було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до мотивувальної частини постанови «Громадянину ОСОБА_1 було направлено електронну повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 засобами поштового зв`язку з повідомленням про отримання, за повідомленням Укропошти повістку не вручено, так як адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до витягу з електронної бази " ІНФОРМАЦІЯ_6 " по виклику до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці не прибув, і таким чином своїми умисними діями, що виразилися у тривалому неперервному невиконанні обов`язків, передбачених та покладених на нього законом, а саме, невиконання вимог ч. 2 ст. 17 ЗУ "Про оборону України", абзацу 7, частини 3 абзацу 3 частини 10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу", абзацу 1 частини 1 та абзацу 7 частини 3 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП».

Відповідно до абз. 8, 12 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1)письмовими, речовими і електронними доказами;

2)висновками експертів;

3)показаннями свідків.

Згідно зі ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідження змісту оскаржуваної постанови дає зробити висновок, що доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем не зібрано, про що свідчить відсутність у постанові посилань на будь-які з них - так у постанові відсутні посилання на докази направлення повістки, дату такого направлення. Більш того не вказано на яку саме дату мав з`явитися позивач згідно направленої повістки, а відтак суд не може встановити дату вчинення правопорушення (коли був невиконаний обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 ), а відтак і перевірити строк накладення стягнення. Пропозицію суду з`явитися в судове засідання, подати відзив на позов, в тому числі й докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідач проігнорував.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин не може свідчити про вчинення особою адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73700340).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що адміністративне стягнення було накладено на позивача незаконно та необґрунтовано, а тому є підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.

На підставі наведеного позов підлягає задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Стаття 132 КАС України передбачає види судових витрат, а саме: судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 121, 247, 251, 258, 268, 280, 286, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 7-9, 77, 229, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення № 421 від 04.12.2024 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 08.01.2025 року.

Суддя Д.І.Сакун