Справа № 280/9058/24
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 січня 2025 року Справа № 280/9058/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до 1. Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; )

2. Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б)

про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до 1. Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 1), 2. Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі третя особа), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.07.2024 № 77 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.09.2024 № 77 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 27.05.1992 по 20.08.1992, з 24.08.1992 по 02.03.1993, з 12.03.1993 по 01.03.1996, з 10.03.1996 по 11.09.1996 та з 24.09.1996 по 14.08.1998 на території Крайньої Півночі;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 1 періоди роботи з 11.09.1998 по 04.02.1999, з 05.02.1999 по 28.06.1999, з 29.06.1999 по 26.09.1999, з 27.09.1999 по 18.04.2001, з 12.05.2005 по 30.11.2006 у Відкритому акціонерному товаристві «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 2 періоди роботи з 01.04.2010 по 21.07.2011 у Товаристві з обмеженою відповідальністю ТОВ «ТСА- СТІЛ ГРУП»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати з 10.07.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовна заява обґрунтована тим, що спірними рішеннями ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач із такою відмовою не погоджується та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 02.10.2024 відкрито провадження в адміністративній справі № 280/9058/24; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Від третьої особи надійшли пояснення щодо позову (вх. від 15.10.2024 № 47399), відповідно до яких за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 до його пільгового стажу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не зараховано періоди роботи за Списком № 1 відповідно до довідки від 15.07.2024 № 125-271, оскільки вона не відповідає Додатку № 5 Порядку № 637. Також, позивачем не надано накази про атестацію робочих місць. Крім того, не зараховано періоди роботи за Списком № 2 з 01.04.2010 по 21.07.2011, оскільки довідка від 22.02.2017 № 2 не відповідає Додатку № 5 Порядку № 637, а саме: відсутня назва підприємства, де працював позивач, посилання на статтю 50 Закону України, підпис головного бухгалтера, інформація щодо знаходження позивача в безоплатних відпустках, простоях. За таких обставин позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Повторно розглянувши заяву з доданими документами Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до пільгового стажу позивача не зараховано період роботи відповідно пільгової довідки від 15.07.2024 № 125-271 з 27.10.1999 по 27.04.2000, оскільки наявна перерва в атестації робочого місця. Первинна атестація проведена у 1994 році, чергова у 2000 році. За таких обставин позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Також, до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи на території Російської Федерації згідно трудової книжки від 06.02.1990 серії НОМЕР_2 , оскільки з 19.06.2023 для України припинено дію Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, у зв`язку з чим до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території РФ по 31.12.1991. Просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідачі позов не визнали, у поданих відзивах (вх. від 16.10.2024 № 47675, від 21.10.2024 № 48169) просять відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, аналогічних вищенаведеним.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою від 16.07.2024 за призначенням/перерахунком пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заяву, за принципом екстериторіальності, розподілено для розгляду Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.07.2024 № 77 у призначенні пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. У рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 27 років 04 місяці 23 дні, пільговий стаж за Списком № 1 не підтверджено документально, пільговий стаж за Списком № 2 03 роки 08 місяців 07 днів. До страхового стажу роботи не зараховані наступні періоди: з 27.05.1992 по 20.08.1992, з 24.08.1992 по 02.03.1993, з 12.03.1993 по 01.03.1996, з 10.03.1996 по 11.09.1996, з 24.09.1996 по 14.08.1998 на території Крайньої Півночі, оскільки до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території Російської Федерації по 31.12.1991 включно, у зв`язку з припиненням з 01.01.2023 РФ участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. До пільгового стажу роботи за Списком № 1 не зараховані періоди з 11.09.1998 по 04.02.1999, з 05.02.1999 по 28.06.1999, з 29.06.1999 по 26.09.1999, з 27.09.1999 по 18.04.2001, з 12.05.2005 по 30.11.2006 у ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна», відповідно наданої довідки від 15.07.2024 № 125-271, оскільки довідка не відповідає Додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 в частині підписантів: а саме: посада «заступник голови правління-директор з персоналу» не передбачена, документи, підтверджуючі право підпису відсутні, також заявником не надано накази про атестацію робочих місць. До пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зарахований період з 01.04.2010 по 21.07.2011 в ТОВ «ТСА-СТІЛ ГРУП» відповідно наданої довідки від 22.02.2017 № 2, оскільки зазначена довідка не відповідає Додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а саме: відсутня назва підприємства, де працював заявник, посилання на статтю 50 Закону України, підпис головного бухгалтера, інформація щодо знаходження заявника в безоплатних відпустках, простоях.

Позивач повторно звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою від 25.07.2024 за призначенням/перерахунком пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заяву, за принципом екстериторіальності, розподілено для розгляду Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.09.2024 № 77 у призначенні пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. У рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 30 років 05 місяців 23 дні, пільговий стаж за Списком № 1 3 роки 07 місяців 16 днів, пільговий стаж за Списком № 2 3 роки 8 місяців 07 днів. До страхового стажу не зараховано періоди роботи на території Російської Федерації з 27.05.1992 по 20.08.1992, з 24.08.1992 по 02.03.1993, з 12.03.1993 по 01.03.1996, з 10.03.1996 по 11.09.1996 та з 24.09.1996 по 14.08.1998, оскільки з 01.01.2023 Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. До пільгового стажу не зараховано період з 27.10.1999 по 27.04.2000 за Списком № 1 згідно пільгової довідки від 15.07.2024 № 125-271, оскільки наявна перерва в атестації робочого місця (первинна від 27.10.1994 № 385 та чергова від 28.04.2000 № 477).

Незгода з даними рішеннями зумовила звернення ОСОБА_1 до суду з даною позовною заявою.

Розглядаючи спір по суті, суд керується наступними мотивами.

Підстави призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

В силу частини п`ятої статті 114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи на території Крайньої Півночі з 27.05.1992 по 20.08.1992, з 24.08.1992 по 02.03.1993, з 12.03.1993 по 01.03.1996, з 10.03.1996 по 11.09.1996 та з 24.09.1996 по 14.08.1998, підтверджених записами у його трудовій книжці від 06.02.1990 серії НОМЕР_3 , відповідачі посилаються на те, що з 01.01.2023 Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Разом із тим, відповідно до частини другої статті 4 Закону № 1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 встановлено, що вона поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Згідно з частинами другою, третьою статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій провадиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Водночас, та обставина, що Україна та РФ вийшли із зазначеної Угоди, на думку суду, не може позбавляти позивача права на належне пенсійне забезпечення, оскільки на момент його роботи на території РФ вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, п. 59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19.10.2004, п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, п. 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах Пічкур проти України, Ілашку та інші проти Молдови та Росії як джерело права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

Також суд зазначає, що в силу пункту 2 статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Тож, підсумовуючи викладене, періоди роботи з 27.05.1992 по 20.08.1992, з 24.08.1992 по 02.03.1993, з 12.03.1993 по 01.03.1996, з 10.03.1996 по 11.09.1996 та з 24.09.1996 по 14.08.1998 підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.

Що стосується пільгового стажу позивача слід зазначити наступне.

Так, розглядаючи повторну заяву позивача, ГУ ПФУ України в Одеській області дійшло висновку, що страховий стаж позивача становить 30 років 05 місяців 23 дні, пільговий стаж за Списком № 1 3 роки 07 місяців 16 днів, пільговий стаж за Списком № 2 3 роки 8 місяців 07 днів. При цьому, до пільгового стажу не зараховано період з 27.10.1999 по 27.04.2000 за Списком № 1 згідно пільгової довідки від 15.07.2024 № 125-271, оскільки наявна перерва в атестації робочого місця (первинна від 27.10.1994 № 385 та чергова від 28.04.2000 № 477).

Записами у трудовій книжці позивача та довідкою ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» від 15.07.2024 № 125-271 підтверджується, що у період з 27.09.1999 по 18.04.2001 він працював повний робочий день на посаді «старший виробничий майстер на гарячих ділянках робіт (змінний)» і виконував роботи, передбачені постановою КМУ від 11.03.1994 № 162 Список № 1, розділ ІІІ, підрозділ 2б, код 1030200б-23187.

Суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах, а саме: «…особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку N 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць. … особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці….».

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. (ч. 5 ст. 242 КАС України).

За таких обставин, період роботи з 27.10.1999 по 27.04.2000 має бути зарахований до стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1.

Стосовно решти періодів роботи на ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (з 11.09.1998 по 04.02.1999, з 05.02.1999 по 28.06.1999, з 29.06.1999 по 26.09.1999, з 27.09.1999 по 26.10.1999, з 28.04.2000 по 18.04.2001, з 12.05.2005 по 30.11.2006) суд зазначає, що відповідно до рішення відповідача 2 від 03.09.2024 № 77 та наявного у справі розрахунку страхового стажу, наданого третьою особою, ці періоди вже зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 . Отже, у суду відсутні підстави для повторного зобов`язання органу Пенсійного фонду зарахувати зазначені періоди.

Щодо періоду роботи позивача у ТОВ «ТСА-СТІЛ ГРУП» з 01.04.2010 по 21.07.2011 на посаді начальника цеху, що підтверджується записами у трудовій книжці та довідкою від 22.02.2017 № 2, слід зазначити наступне.

Згідно довідки ТОВ «ТСА-СТІЛ ГРУП» від 22.02.2017 № 2, ОСОБА_1 працював повний робочий день на посаді, що передбачена Списком № 2, розділ ІІІ, підрозділ 2, позиціz 3.2б. Атестація робочих місць на підприємстві вперше проведена наказом від 13.09.2010 № 52.

Слід наголосити, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.09.2024 № 77 взагалі не містить посилань на зазначений період роботи та причини його неврахування до пільгового стажу позивача.

Водночас, відповідач 1 у своєму рішенні зауважив, що довідка від 22.02.2017 № 2 не відповідає Додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а саме: відсутня назва підприємства, де працював заявник, посилання на статтю 50 Закону України, підпис головного бухгалтера, інформація щодо знаходження заявника в безоплатних відпустках, простоях.

Так, відповідно до пункту 20 Порядку № 637 (у редакції, чинній на час видання спірної довідки) у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом досліджено довідку ТОВ «ТСА-СТІЛ ГРУП» від 22.02.2017 № 2 та установлено, що вона відповідає зазначеним вимогам. Також у довідці вказано, що позивач відпустками за власний рахунок не користувався, що спростовує доводи відповідача 1 про відсутність інформації щодо знаходження заявника в безоплатних відпустках, простоях.

Звідси, період роботи позивача з 01.04.2010 по 21.07.2011 має бути зарахований до стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.

Слід також зазначити, що матеріали справи містять рішення від 02.08.2024 № 77, згідно якого позивачу призначено пенсію з 10.07.2024. Однак, в подальшому, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.09.2024 № 77 позивачу у призначенні пенсії відмовлено. Суд зауважує, що відповідачами та третьою особою не надано будь-яких пояснень з даного приводу.

Враховуючи наведене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.07.2024 № 77 та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.09.2024 № 77 підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Суд звертає увагу, що згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 передбачено, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Таким чином, наразі органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

В спірному випадку повторна заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та за результатом її розгляду прийнято рішення від 03.09.2024 № 77. Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у цьому спорі є органом, що призначає пенсію.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 27.05.1992 по 20.08.1992, з 24.08.1992 по 02.03.1993, з 12.03.1993 по 01.03.1996, з 10.03.1996 по 11.09.1996 та з 24.09.1996 по 14.08.1998; зарахувати період роботи з 27.10.1999 по 27.04.2000 до стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1; зарахувати період роботи з 01.04.2010 по 21.07.2011 до стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.

Що стосується призначення пенсії на пільгових умовах слід зазначити, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії позивач досяг віку 57 років, його страховий стаж становив не менше 30 років, з них не менше половини стажу на роботах за Списком № 1 та № 2. Отже, позивач має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV: на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи, тобто з 57 років.

Як вже зазначалося вище, оскільки повторну заяву позивача розглянуто відповідачем 2, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у цьому спорі є органом, що призначає пенсію. Звідси, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача 2 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV з 10.07.2024.

Водночас, позовні вимоги в частині зобов`язання вчинити певні дії, заявлені до відповідача 1, задоволенню не підлягають, оскільки в даному випадку повторну заяву позивача розглянуто відповідачем 2.

Що стосується виплати призначеної пенсії, то відповідно до пункту 4.10 Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Тобто, в даному випадку повноваження щодо призначення позивачу пенсії були делеговані ГУ ПФУ в Одеській області, проте обов`язок виплати пенсії, у випадку її призначення залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонера, тобто у ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Однак, ГУ ПФУ в Запорізькій області не є відповідачем у справі. Отже, в даній частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

В силу ч. 3 ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають присудженню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн з кожного відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.07.2024 № 77 про відмову в призначенні пенсії.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.09.2024 № 77 про відмову у призначенні пенсії.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) періоди роботи з 27.05.1992 по 20.08.1992, з 24.08.1992 по 02.03.1993, з 12.03.1993 по 01.03.1996, з 10.03.1996 по 11.09.1996 та з 24.09.1996 по 14.08.1998.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) період роботи з 27.10.1999 по 27.04.2000 до стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1.

6. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) період роботи з 01.04.2010 по 21.07.2011 до стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.

7. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV з 10.07.2024.

8. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

9. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; ).

10. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 15.01.2025.

Суддя Ю.П. Бойченко