Справа № 472/1111/24
Суддя: Орленко Л. О.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 472/1111/24
Провадження № 2-а/472/1/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2025 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі: судді Орленко Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3177141 від 02.10.2024 року,
14 жовтня 2024 року до суду надійшла позовна заява, яка була уточнена 05 листопада 2024 року, ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3177141 від 02.10.2024 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що поліцейським УПП в Одеській області Московченком Володимиром Володимировичем 02 жовтня 2024 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3177141, в якій зазначено, що 02 жовтня 2024 року о 08 год. 14 хв. на Новомиколаївській дорозі (Старокиївське шосе), 21 км 700 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volvo FH13, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , на якому були встановлені додаткові прилади зовнішнього освітлення, які не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 31.4.3. Правил дорожнього руху України - керув. водієм транспортним засобом, що має несправності зовн. світл. приладів (темної пори доби), з якими відпов. до встанов. правил експл. його заборон., переобл. з порушен. відпов. правил, норм і стандартів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.
До позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинене адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Вважає дану постанову такою, яка не відповідає дійсності, оскільки переобладнання світлових приладів на автомобілі він не здійснював, оскільки не являється власником транспортного засобу, а є найманим працівником-водієм. Транспортний засіб систематично проходить технічний огляд, в ході якого будь-якого переобладнання не було виявлено. Крім того, в постанові не зазначено, який саме підпункт п. 31.4.3. Правил дорожнього руху України він порушив. Також незрозуміло, яким саме чином інспектор дійшов висновку, що на транспортному засобі були встановлені додаткові прилади зовнішнього освітлення, які не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. Таким чином, просив скасувати оскаржену ним постанову.
Ухвалою суду від 05 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.
24 жовтня 2024 року представник відповідача Департаменту патрульної поліції - Сердюк А.В. подав до суду відзив на позовну заяву, до якого долучив СD-R диск з відеозаписом ПВР 471078, який додається до оскаржуваної постанови, та фотознімки. У відзиві представник відповідача зазначив, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volvo FH13, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , на якому були встановлені додаткові прилади зовнішнього освітлення, які не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 31.4.3. Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, а тому було винесено постанову відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбачного ч. 1 ст. 121 КУпАП. Факт порушення позивачем Правил дорожнього руху підтверджується відеозаписом та фотознімками. Посилання позивача на те, що в постанові не зазначено про те, який саме підпункт п. 31.4.3. Правил дорожнього руху України порушив позивач, не заслуговують на увагу, оскільки зміст постанови дає можливість дійти висновку, які правила порушив позивач.
22 листопада 2024 року позивач подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій послався на ті ж обставини, що і в позовній заяві.
Розгляд справи проводиться без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження. На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, ч. 2 ст. 222 КУпАП наділяє працівників патрульної служби повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і передбаченими ч.1 ст.121 КУпАП.
Відповідно до вимог ч.ч. 2-4 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформляється на місці вчинення правопорушення.
У випадках, передбачених ч.ч. 1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу
Згідно із приписами п.4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.
Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 3177141 від 02.10.2024 року поліцейським УПП в Одеській області Московченком В.В. застосовано до позивача ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.
За змістом постанови 02 жовтня 2024 року о 08 год. 14 хв. на Новомиколаївській дорозі (Старокиївське шосе), 21 км 700 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volvo FH13, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , на якому були встановлені додаткові прилади зовнішнього освітлення, які не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 31.4.3. Правил дорожнього руху України - керув. водієм транспортним засобом, що має несправності зовн. світл. приладів (темної пори доби), з якими відпов. до встанов. правил експл. його заборон., переобл. з порушен. відпов. правил, норм і стандартів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
За приписами п. 31.4.3. Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів чи використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу цього світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.
За приписами частини 1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За приписами ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Частинами 2, 4 вказаної статті визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Частиною 1 статті 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановлено законом.
Крім того, за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем не надано жодного доказу в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували той факт, що на транспортному засобі Volvo FH13, яким керував позивач, були встановлені додаткові прилади зовнішнього освітлення, які не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.
Долучені до відзиву на позовну заяву фотознімки та відеозапис ПВР з бодікамери поліцейського підтверджують лише той факт, що на транспортному засобі, яким керував позивач, були встановлені додаткові прилади зовнішнього освітлення, однак ці докази не підтверджують, що ці встановлені додаткові прилади зовнішнього освітлення не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу Volvo FH13.
Викладене свідчить про недоведеність у відповідності до ст.77 КАС України правомірності винесеної поліцейським Московченком В.В. постанови серії ЕНА № 3177141 від 02.10.2024 року, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за приписами ч. 1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в передбаченому санкцією зазначеної статті розмірі 340 грн., що є підставою для визнання її протиправною та скасування, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 , - закриттю.
Крім того, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.
В контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
З поміж того, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, в оскаржуваній постанові також не вказано найменування підпункту п. 31.4.3. Правил дорожнього руху України, правила якого нібито порушив позивач. Отже, при складанні постанови серії ЕНА № 3177141 від 02.10.2024 працівником поліції зазначено п.31.4.3 ПДР України як загальний пункт ПДР, а не пункт ПДР, який саме був порушений позивачем, що вказує на недотримання поліцейським вимог ст. 283 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови.
Крім того, в оскаржуваній постанові не вказано конкретного пункту ДСТУ 3649:2010, порушення якого нібито допустив позивач, що також вказує на недотримання поліцейським вимог ст. 283 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови.
Також суд зазначає, що навіть якщо припустити наявність порушення зі сторони позивача, тобто, що на транспортному засобі, яким керував позивач, дійсно були встановлені додаткові прилади зовнішнього освітлення, які не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу, то таке порушення було виявлено в денний час доби о 08.14 годині, а такі прилади зовнішнього освітлення не використовувались та після зауваження поліцейського позивач мав намір на місці їх демонтувати, однак інспектор повідомив, що буде виносити постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху. Таким чином, навіть якщо правопорушення і мало місце, то воно позивачем відразу могло бути усунуто.
Якщо під час руху виникає несправність, передбачена підпунктом "а" пункту 31.4.3 ПДР, то це врегульовано пунктом 31.5 цих же Правил, вимогами якого передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 згаданих вже Правил.
Заборона подальшого руху транспортного засобу передбачена у пункті 31.6 ПДР, у тому разі, якщо: а) робоча гальмова система чи рульове керування не дають змоги водієві зупинити транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю; б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів; в) під час дощу або снігопаду не працює склоочисник з боку розміщення керма; г) зіпсований тягово-зчіпний пристрій автопоїзда.
Отож, повна заборона подальшого руху транспортним засобом може бути лише у випадку, коли у темну пору доби не горять лампи усіх фар чи задніх габаритних ліхтарів.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, не надано до суду жодних належних доказів, які б беззаперечно підтвердили факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, то суд вважає, що притягнення останнього до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим, внаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як протиправна, а справа про адміністравтине правопорушення - закриттю.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 11.10.2024 року (а.с. 11).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 19, 73, 74, 75, 76, 77, 79, 139, 241 - 246, 271, 286 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3177141 від 02.10.2024 року, - задовольнити повністю.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3177141 від 02.10.2024 року, винесену інспектором 1-го взводу 8-ї роти 2-го батальйону полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Московченком Володимиром Володимировичем, про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень, - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, - закрити.
Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 13 січня 2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко