Справа № 520/299/25
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 січня 2025 року Справа № 520/299/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Кухар М.Д., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування пункту та наказу,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання протиправним та скасування пункту та наказу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 р. відкрито спрощене провадження у цій справі.

09.01.2025 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. При цьому відповідач зазначив, що відповідно до частини 4 статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут), поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Наказом УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 25.09.2024 № 12 «Про застосування дисциплінарного стягнення» до майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани. З наказом УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 25.09.2024 № 12 «Про застосування дисциплінарного стягнення» майора поліції ОСОБА_1 було ознайомлено під особистий (власноручний) підпис від 03.10.2024. Про ознайомлення саме від 03.10.2024 з наказом УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 25.09.2024 № 12 «Про застосування дисциплінарного стягнення» ОСОБА_1 зазначає у позовній заяві. Тобто, позивач підтверджує, що ознайомлення з наказом УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 25.09.2024 № 12 «Про застосування дисциплінарного стягнення» відбулося саме 03 жовтня 2024 року, а до суду позивач звернувся лише 06.01.2025 року.

13.01.25025 року представником позивача надано до суду заперечення на заяву відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, а також клопотання про поновлення строку звернення до суду. При цьому представник відповідача посилається на те, що 02.09.2024 близько 14.00 год., позивач знаходячись за місцем постійної дислокації полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» у м. Дніпро, в цей час позивачу довели до відома під відеозапис портативного відео реєстратору вимоги наказу ДПОП «ОШБ «Лють» від 02.09.2024р. №284 ДСК про відрядження до Донецької області з 04.09.2024 від виконання наказу позивач не відмовлялась, але через незадовільний стан здоров`я не змогла його фізично виконати, про що доповіла заступнику командира роти №3, капітану поліції Бутенку С.О. В подальшому з 03.09.2024 до 06.09.2024 позивач перебувала на амбулаторному лікуванні у КНП «Новомосковському міському центрі первинної медико-санітарної допомоги», з діагнозом гострий бронхіт про що є підтвердження медичних висновків про тимчасову непрацездатність ( № 25353464-1 виписка з електронного кабінету Пенсійного фонду України) з 07.09.2024 до 18.09.2024 перебувала на лікуванні у сімейного лікаря ОСОБА_2 КНП «Міська поліклініка №18 Харківської міської ради» медичні висновки про тимчасову непрацездатність 25409712-1, 25494523-1, 25592386-1 виписка з електронного кабінету Пенсійного фонду України). Згідно зі п.1 ст. 24 Закону України « Про дисциплінарний статут Національної поліції України» поліцейський має право оскаржити застосоване дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) або шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, або шляхом звернення до суду в установленому порядку. Таким чином позивач письмово зверталась до відповідача з відповідним рапортом № 597 від 23.09.2024р. про надання матеріалів службового розслідування для ознайомлення, на що отримала відповідь від 12.11.2024 листом Укрпошти на адресу реєстрації, за якою Позивач не проживає, у зв`язку зі службою в № 3 штурмовому батальйоні №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про можливість ознайомлення 31.10.2024 р з матеріалами справи. В подальшому позивач звернулась за допомогою до представника позивача, який надіслав адвокатський запит від 14.11.2024р. про отримання копій документів стосовно службового розслідування, для подальшого звернення до суду, відповідь відповідача надійшла на адресу представника позивача 16.12.2024 р. Враховуючи викладене, а також те, що позивач перебувала тривалий час на лікарняному, намагалась витребувати у відповідача матеріали службового розслідування для подальшого оскарження незаконних дій відповідача та несення служби у військовий час, та виконання покладених на позивача обов`язків, позивач вважає пропущений строк поважним.

14.01.2025 року на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на клопотання про поновлення строку звернення до суду, в яких зазначено, що відповідно до статті 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації. Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею. Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Також представник позивача хибно посилається на лікарняні листи як на підстави поважності причин пропущення строків звернення до суду. Відповідач звернув увагу суду, що ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні до 18.09.2024. Позовна заява ОСОБА_1 подано до суду від 06.01.2025. Також зазначив, що ОСОБА_1 діє через представника - адвоката Щербініна Є. М. Договір про надання правничої допомоги між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено від 18.10.2024. Посилання на адвокатський запит від 14.11.2024 та відповідь на цей же адвокатський запит від 29.11.2024 ні яким чином не можуть бути

враховані судом, як поважні причини пропущення строків звернення до адміністративного суду. Позивач необґрунтовано не дотримався порядку звернення до суду у встановлений строк. Таким чином позивач позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Відповідно до положень пункту 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі "Мушта проти України" нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть звужувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди повинні перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.12.2019 по справі №9901/325/19.

Відповідно до ч. 2 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частини 4 статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут), поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут.

Відповідно до частини 2 статті 22 Дисциплінарного статуту, наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Отже, з аналізу вищенаведених норм права, можна дійти висновку, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи з приводу оскарження наказу застосованого до поліцейського дисциплінарного стягнення встановлюється 15-ти денний строк.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 08 лютого 2023 року у справі № 120/7567/22, від 31 жовтня 2023 року у справі № 400/5692/22, від 31 жовтня 2023 року у справі № 340/4394/22, від 30 листопада 2023 року у справі №500/1224/23, від 16 травня 2024 року у справі № 420/28753/23, від 25 квітня 2024 року у справі № 520/28543/23, від 25 квітня 2024 року у справі №520/11247/22, від 23 березня 2024 року у справі № 420/22052/23.

З матеріалів справи вбачається, що наказом УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 25.09.2024 № 12 «Про застосування дисциплінарного стягнення» до майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

З наказом УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 25.09.2024 № 12 «Про застосування дисциплінарного стягнення» майора поліції ОСОБА_1 було ознайомлено під особистий (власноручний) підпис від 03.10.2024.

Також, про ознайомлення саме від 03.10.2024 з наказом УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 25.09.2024 № 12 «Про застосування дисциплінарного стягнення» ОСОБА_1 зазначає у позовній заяві. Тобто, позивач підтверджує, що ознайомлення з наказом УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 25.09.2024 № 12 «Про застосування дисциплінарного стягнення» відбулося саме 03 жовтня 2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 діє через представника - адвоката Щербініна Є. М. Договір про надання правничої допомоги між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено від 18.10.2024., а тому суд не приймає посилання на адвокатський запит від 14.11.2024 та відповідь на цей же адвокатський запит від 29.11.2024, як поважні причини пропущення строків звернення до адміністративного суду. Позивач необґрунтовано не дотримався порядку звернення до суду у встановлений строк. Також представник позивача хибно посилається на лікарняні листи як на підстави поважності причин пропущення строків звернення до суду, оскільки ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні до 18.09.2024. в той час як позовна заява ОСОБА_1 подано до суду від 06.01.2025.

Отже підстави, вказані представником позивача у заяві, визнані судом неповажними.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 3, 4 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Водночас законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільносі.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.

У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В той же час, з огляду на викладене позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для подання до суду мотивованої заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом та належним чином засвідчені документи на підтвердження вказаних у заяві обставин.

Згідно з положеннями ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Для усунення вказаних вище недоліків позивачу необхідно:

- надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку, з наданням до суду відповідних доказів.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Згідно з ч.2 ст.293 КАС України оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 160, 161, 171, 240, 248, 256, 293 КАС України, суддя , -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду.

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Позовну заяву - залишити без руху.

Надати позивачеві термін - п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку, з наданням до суду відповідних доказів.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кухар М.Д.