Справа № 160/29890/24
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
08 листопада 2024 року через систему "Електронний Суд" ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність (дії) Військової частини НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо безпідставного не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування (22 липня 2022 року по 01 серпня 2022 року, з 12 жовтня 2022 року по 16 листопада 2022 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та зобов`язати нарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (22 липня 2022 року по 01 серпня 2022 року, з 12 жовтня 2022 року по 16 листопада 2022 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_1 з 02.03.2020 по 21.11.2022 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . З моменту мобілізації, приймав безпосередню участь у бойових діях та заходах, необхідних для забезпечення оборони України та пов`язаних із захистом Батьківщини та її територіальної цілісності. 21 березня 2022 року отримав вибухову травму (акубаротравму), зазначений факт підтверджується матеріалами службового розслідування та Довідкою про обставини травми. Час від часу після отриманого травмування мав ускладнення стану здоров`я та був направлений на лікування. Зазначає, що неодноразово звертався до Військової частини НОМЕР_1 з проханням виплатити додаткову грошову винагороду на період лікування після отриманого поранення в розмірі 100 000 на місяць. Станом на момент подання позову, жодних виплат не надходило. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
28.11.2024 через систему "Електронний Суд" відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву в якій останній заперечував проти задоволення позовних вимог та в обґрунтування відзиву зазначено, що відповідно до первинної медичної картки Форми-100 Позивач звернувся за наданням медичної допомоги 28.03.2022, в той час, як травма була отримана ним 21.03.2022. Згідно запису лікаря у Формі-100 Позивачеві надано необхідний обсяг медичної допомоги, рекомендації щодо госпіталізації та подальшого лікування відсутні. Після отримання травмування Позивач стаціонарне лікування не проходив. З наданих Позивачем виписних епікризів, він проходив лікування не у зв`язку з пораненням, а у зв`язку з лікуванням інших захворювань. Також зазначає, що аналіз норми Постанови №168 дозволяє зробити висновок, що нарахування та виплата військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень передбачене за таких умов: а) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; б) факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини. Норми Постанови № 68 передбачають підстави для отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн протягом строку перебування на стаціонарному лікування лише у зв`язку із отримання поранення (контузії, травми чи каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, а не у зв`язку із захворюванням. Відповідно до Положення № 402 поранення та захворювання є відмінними поняттями. Оскільки Позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворюваннями, а не пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), то позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. Також, Позивачем не надано висновку військово-лікарської комісії щодо причинного зв`язку між отриманою травмою (захворюванням) та захистом Батьківщини, у зв`язку з чим вважати захворювання, з якими проходив лікування Позивач, такими, що пов`язані із захистом батьківщини підстав немає.
02.12.2024 через систему "Електронний Суд" позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що у редакції дійсній на момент виникнення спірних правовідносин Постанова 168 містила вимоги виплати додаткової винагороди за період перебування на лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці. Щодо перебування на лікуванні, де отримані травми під час захисту Батьківщини були встановлені як супутній діагноз зазначає, що чинним законодавством України не передбачено, що при виплаті додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень в місяць необхідно, щоб отримана травма поранення було основним діагнозом. Маючи проблеми зі здоров`ям проходив лікування і з триманими травмами під час Захисту Батьківщини. Щодо твердження Відповідача про ненадання Висновку ВЛК щодо причинного зв`язку між отриманою травмою та захистом Батьківщини зазначає, що згідно вимог Постанови 168 необхідність зазначеного Висновку ВЛК потрібна при перебуванні в відпустці за станом здоров`я. Отримання факту зазначеної травми при захисті Батьківщини підтверджується результатами службового розслідування та Довідкою про обставини травми.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період з 30.12.2024 по 13.01.2025 у щорічній відпустці, розгляд справи здійснено 14.01.2025.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно посвідчення серії НОМЕР_4 є учасником бойових дій.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №54 від 02.03.2020 підполковника ОСОБА_1 , начальника штабу першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначеного наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 03 лютого 2020 року №60 на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважати таким, що 28 лютого 2020 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №311 від 21.11.2022 полковника ОСОБА_1 , колишнього начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 жовтня 2022 року № 1528 увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України, який утримується на всіх видах забезпечення та у списках особового складу військової частини НОМЕР_5 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби - місто Київ. З 21 листопада 2022 року виключити зі списків особового складу, зняти з усіх видів забезпечення.
З первинної медичної картки Форми-100 вбачається, що ОСОБА_1 звернувся за наданням медичної допомоги 28.03.2022, згідно запису лікаря рекомендації щодо госпіталізації та подальшого лікування відсутні.
Відповідно оперативній довідці від 28.03.2022 №810 з`ясовано, що 28.03.2022 начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 полковник ОСОБА_2 отримав бойове травмування внаслідок обстрілу з боку Збройних сил Російської федерації.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №106 від 29.03.2022 призначено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли бойовому травмуванню внаслідок обстрілу з боку Збройних сил Російської федерації начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_3 .
22.04.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ (з основної діяльності) №27 «Про результати службового розслідування», в якому зазначено наступне: «…Беручи до уваги вищевикладене слід дійти висновку, що останній отримав бойове травмування виконуючи бойове розпорядження командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 14.03.2022 №236 дск та під час виконання перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет та шолом кевларовий».
28.04.2024 військовою частиною НОМЕР_1 видано довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1589, в якій зазначено, що «…Полковник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 21.03.2022 одержав «вибухова травма, акубаротравма». За обставин: отримав бойове травмування виконуючи бойове розпорядження командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 14.03.2022 №236 дск.».
Також судом встановлено, що позивач з 22.07.2022 по 01.08.2022 лікувався в військовій частині НОМЕР_6 з діагнозом Наслідки ВТ. ЗЧМТ струсу головного мозку, баротравма від 21.03.2022р. у вигляді цефалгічного та атактичного синдромів. Астено-невротичний синдром.
З 12.10.2022 по 18.10.2022 лікувався в ІНФОРМАЦІЯ_6 (в/ч НОМЕР_7 ) з діагнозом : Стан після вибухової травми (21.03.2022р.), ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравма, пізній відновний період, стійкий цефалгічний, астено-невротичний синдром. Вертеброгенна правобічна люмбоішіалгія, стійкий помірно виражений больовий, м`язево-тонічний синдром. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта, кили міжхребцевих дисків L4-L5, L5-S1.
З 18.10.2022 по 24.10.2022 я лікувався в ДУ «Інституті геронтології ім. Д.Ф. Чеботарьова» з діагнозом: Наслідки ВТ(21.03.2022р.), ЗЧМТ, струсу головного мозку у вигляді дисциркуляторної енцефалопатії ІІ ст. (післятравматична) з різким зниженням енергетичної активності мозку, цефалгічним, астено-невротичним синдромами та явищами венезної дисциркуляції. Акубаротравма обох вух у вигляді хронічної двобічної сенсоневральної приглухкватості зі сприянням шепітної мови 6 метрів кожним вухом.
З 24.10.2022 по 16.11.2022 я лікувався в Національному військово-медичному клінічному центрі «Головного військового клінічного госпіталя» з діагнозом: Стан після перенесеної закритої черепно-мозкової травми (21.03.2022) у вигляді астено-вегетативного, цефалгічного, диссомнічного синдромів. Хронічний дискогенний поперековокрижовий радикуліт з переважним ураженням L4-L5 зліва. Головний біль напруження. Хронічний гастродуоденіт, ремісія. Стеатогепатит без порушення функції печінки. Хронічний простатит, ремісія. Стеатогепатит без порушення функції печінки. Хронічний простатит, ремісія. Короткозорість слабкого ступеня обох очей. Хронічна двобічна сенсоневральна приглуховатість зі сприйняттям шепітної мови на праве вухо 2,5 м, на ліве вухо 5 м.
Листом за вих. №7556 від 13.10.2022 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що рапорт від 06.10.22 щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць розглянуто по суті та зазначено про те, що: «… Згідно із матеріалами службового розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли травмуванню стало відомо, шо внаслідок артилерійського обстрілу 21.03.2022 Ви отримали травмування, були доставлені у військовий госпіталь (м. Лисичанськ) з метою огляду лікарем 28.03.2022. З наданих Вами документів жодних направлень на стаціонарне лікування або ж для проходження військово-лікарської комісії у матеріалах службового розслідування не міститься. Також зазначаю, що відповідно до п. 21.2 розділу 21 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14,08.2008 № 402, причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізони ВЛК і ЛЛК та за потреби штатні ВЛК. Натомість після отримання травми 21.03.2022 Ви не перебували ні на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), ні у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.».
Вважаючи протиправною бездіяльність (дії) Військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування (22 липня 2022 року по 01 серпня 2022 року, з 12 жовтня 2022 року по 16 листопада 2022 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.
Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частин 1, 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» віл 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
За змістом частин 1-4 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Так, пунтом 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Пунктом 6 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168), яка застосовується в редакції, чинній станом на початок лікування позивача.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає, що можливість отримання збільшеної до 100 000 гривень винагороди можлива у разі пов`язаності поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факту перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402), (застосовується в редакції, чинній станом на початок лікування позивача) яке визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями та поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 1.2. глави 1 розділу I Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до пункту 1.3. глави 1 розділу I Положення № 402 основними завданнями військово-лікарської експертизи, зокрема, є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Главою 21 розділу ІІ Положення № 402 визначено порядок встановлення причинного
зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України.
Відповідно до пункту 21.1, 21.2. глави 21 розділу IІ Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Пунктом 21.5. глави 21 розділу IІ Положення № 402 визначено формулювання в яких приймаються постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
Відповідно до пунктів 21.7, 21.8. глави 21 розділу IІ Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).
При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).
Показання свідків не є підставою для встановлення у військовослужбовців (колишніх військовослужбовців) факту перенесеного захворювання, травми (контузії, каліцтва, поранення).
Прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.
Тобто зв`язок між отриманням поранень (травм) військовослужбовцями та захистом ними Батьківщини повинно встановлюватися наступними документами:
- довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченою копією Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).
Позивачем жоден з цих документів, що зазначені вище, не був наданий до медичної військово-лікарської комісії у зв`язку з чим військово-лікарською комісією не було прийнято постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
Таким чином, для отримання винагороди у збільшеному розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" потрібне документальне підтвердження факту отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
З огляду на відсутність постанови військово-лікарської комісії, яка могла б підтвердити, що отримане поранення пов`язане із захистом Батьківщини, суд вважає, що відсутні підстави для нарахування та виплати останньому додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (22 липня 2022 року по 01 серпня 2022 року, з 12 жовтня 2022 року по 16 листопада 2022 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії не підлягає задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України, відсутні.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 січня 2025 року.

Суддя Е.О. Юрков