Справа № 160/16736/24
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/16736/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року (суддя Врона О.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ

ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.04.2024, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 014020070 від 01.04.2024, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, буд. 17-А м. Дніпро, 49005, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» (вул. Малиновського Маршала, буд. 124, м. Дніпро, 49022, ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 3028,00 грн. і витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не враховано ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД», з урахуванням наданих в ході перевірки та до заперечень документів не доведено використання у виробничому процесі Асорті цукерок у молочному, білому, та чорному шоколаді, Цукерок серце з молочного шоколаду з начинкою зефіру, Кави в зернах в асортименті та Шоколаду гарячого для вендингу, Чаю зеленого в асортименті, Чаю трав`яного в асортименті та Чаю чорного в асортименті. Крім того, протягом липня-листопада 2023 року ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» не здійснювало придбання цукерок в асортименті, шоколаду гарячого, чаю в асортименті, кави в зернах та розчинної в асортименті, а також, згідно з бухгалтерськими документами наданими до перевірки, не використовувало у виробництві.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, на підставі направлень від 31.01.2024 №548-551, виданих Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області та наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №160-п від 18.01.2024 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ФІРМА ВІЗАРД ЛТД» (), у відповідності до п. 19-1.1 ст. 19-1, пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп 78.1.8 п. 78.1 с. 78, п. 82.2. ст. 82, пп.69.2 п. 69 підрозділу 10 розділ ХХ Податкового кодексу України, посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ФІРМА ВІЗАРД ЛТД» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2023 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.12.2023 року № від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 20608688 грн., у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету у сумі 19077597 грн., з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, у т. ч. уточнюючого розрахунку від 24.01.2024 року № від`ємне значення становить 8819018 грн., заявлено до відшкодування -7271261 грн.

Результати перевірки оформлені в акті від 15.02.2024 №335/04-36-07-06/41156891.

11.03.2024 позивачем до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області були подані заперечення на акт перевірки з документами.

В листі від 25.03.2024 №20174/6/04-36-07-06-10 «Про результати розгляду заперечень» Головне управління ДПС у Дніпропетровській області повідомило про часткове задоволення заперечень товариства.

На підставі акту перевірки з урахуванням розглянутих заперечень платника податків, контролюючим органом було винесено 2 податкових повідомлення-рішення від 01.04.2024:

№, яким донараховано завищену суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за листопад 2023 року в розмірі 152635,00 грн.;

№014020070, яким нараховано штраф в розмірі 3400,00 грн.

За результатом розгляду скарги позивача на податкові повідомлення-рішення, Державною податковою службою України 23.05.2024 прийнято рішення №15328/6/99-00-06-01-04-06, яким скарга була залишена без задоволення, а спірні податкові повідомлення-рішення без змін.

Підставою для прийняття ППР № від 01.04.2024 було те, що ТОВ «ФІРМА ВІЗАРД ЛТД» по податковій декларації з ПДВ за листопад 2023 року в порушення п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 189.1 ст. 189, п. п. 198.1, п. 198.5 , 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України, занижено податкові зобов`язання з ПДВ за червень 2023 року на 152635 грн. в частині списання у виробництво (Дт231-КТ281) цукерок в асортименті, шоколаду гарячого, чаю в асортименті, кави в зернах та розчинної в асортименті на загальну суму 915810 грн. в тому числі на суму ПДВ 152635,00 грн., що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ (рядок 19) декларації за листопад 2023 року на 152635 грн. та як наслідок завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду (рядок 21 ) декларації за листопад 2023 року на 152635 грн.

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскаржених податкових повідомлень-рішень не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Згідно пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (п. 44.1 ст. 44 ПК України).

Пунктом 44.2 ст. 44 ПК України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до положень п. 189.1 ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

За п. 198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом п. 201.10 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з описової частини акту перевірки, встановлені порушення є наслідком того, що позивачем ТМЦ ( цукерки в асортименті, шоколад гарячий, чай в асортименті, кава в зернах та розчинна в асортименті) були використані не у господарській діяльності підприємства, списані у виробництво без документального підтвердження операцій.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем були надані під час перевірки і до заперечень до акту перевірки внутрішні документи щодо переміщення ТМЦ у виробництво у вказаний період і з виробленої продукції за період, що перевірявся, копії технологічних інструкцій, відеозапис процесу приготування екстрактів (кави в зернах та чаю), що підтверджує можливість самостійної переробки товариством ТМЦ.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність доказів використання позивачем ТМЦ поза межами господарської діяльності товариства, а факт, що позивачем протягом липня-листопада 2023 не здійснювалось придбання вказаних ТМЦ для використання у виробництві, не виключає можливості їх придбання до перевіряємого періоду.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що відсутність окремих облікових документів не може слугувати підставою для висновку про повну відсутність на підприємстві сировини, з якої постійно вироблялись і виробляються продукти з подальшою реалізацією, а такі документи, як калькуляції, технологічні картки, картки розкрою тощо не є первинними бухгалтерськими документами у розумінні вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Вірними є висновки суду першої інстанції, що товариство не мало обов`язку нараховувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість (в тому числі, відповідно до норм пункту 198.5 статті 198 ПК України) та реєструвати податкові накладні за такими операціями, оскільки існує пряма пов`язаність витрат позивача на виробництво готової продукції з виробничою діяльністю підприємства та, як наслідок, правомірність віднесення до складу витрат платником податків витрат, пов`язаних з виробництвом.

Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 15 січня 2025 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш