Справа № 291/1314/24
Суддя: Гарбарук І. М.
Дата ухвалення: 2025-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 291/1314/24
Провадження №2-а/291/10/25
РІШЕННЯ

іменем України

16 січня 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Гарбарук І.М.,

за участю секретаря судового засідання Колесник Р.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Трофімова А.В. (бере участь у судовому засіданні в режимі відеконференції),

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Дегтярука Дмитра Миколайовича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

11.10.2024 позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З наведених підстав просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №3183778 від 02.10.2024.

Ухвалою суду від 14.10.2024 задоволено заяву судді Митюк О.В. про самовідвід та справу передано для визначення головуючого судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2024 головуючим суддею по справі визначено суддю Гарбарук І.М

Ухвалою суду від 18.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

25.10.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача 1, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви.

Ухвалою суду від 11.11.2024 здійснено перехід розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників у судове засідання.

У письмовому відзиві представник відповідача 1 просив суд відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена. Оскаржувана постанова містить всі вимоги, що встановлює КУпАП.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча вчасно та належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 (дружина) позивача вказала, що на даний час дати не пам`ятає, їхала з чоловіком додому, вона була за кермом, йому стало погано, вони приїхали додому, вона залишила його в автомобілі, сама пішла за ліками, при цьому не бачила, чи чоловік вийшов з авто. Згодом повернувшись, уже побачила працівників поліції біля транспортного засобу.

Суд заслухавши пояснення присутніх учасників справи, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що 02.10.2024 о 23:47 год поліцейським відділу поліцейської діяльності №2 (смт Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Дегтяруком Д.М. винесена постанова про накладання адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3183778, в якій зафіксовано, що 02.10.2024 о 23:42 год у с. Ягнятин по вул.. Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043 н.з. НОМЕР_1 та при зміні напрямку руху не ввімкнув лівий покажчик, чим порушив п. 9.2 б ПДР. Такі дії кваліфіковані, як порушення ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 510,00 грн.

Так, відповідно до приписів ст.122 КУпАП встановлено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Зокрема, ч. 2 цієї статі встановлено відповідальність за порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Пунктом 9.2 «б» ПДР встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, зокрема, перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

В першу чергу, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог до відповідача - поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Дегтярука Д.М., оскільки відповідно до частини другої статті 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, належним відповідачем у справі є саме орган Національної поліції Головне Управління патрульної поліції у Житомирській області, а не його співробітник, а тому позовні вимоги до неналежного відповідача - поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Дегтярука Д.М. задоволення не підлягають саме з цих мотивів.

Розглядаючи вимоги до належного відповідача - Головного управління Національної поліції у Житомирській області, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Так, у матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази на підтвердження того, що позивач 02.10.2024 у с. Ягнятин по вул. Центральна, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21043 н.з. НОМЕР_1 , при зміні руху не увімкнув показник повороту.

Згідно з оскаржуваною постановою, на підтвердження вчинення позивачем порушення вимог п. 9.2 (б) ПДР України відповідач додав відеозапис.

Так, судом досліджено відеозаписи з боді-камер працівників поліції, та встановлено, що автомобіль позивача був зупинений працівниками поліції, які повідомили позивачу, що на транспортному засобі не був увімкнутий показник повороту при зміні руху та повідомили, що складуть у зв`язку з цим на нього постанову.

Разом з тим, з даного відеозапису не встановлено факту вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки не зафіксовано сам факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З огляду на відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, вказане унеможливлює перевірку обставин про вчинення позивачем такого правопорушення.

Сам факт правопорушення на відео не зафіксовано, а про нього лише веде розмову працівник поліції, що не відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № 28/32999 від 11.01.2019.

Тобто, суд зазначає, що на відеозаписі міститься лише фіксація процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, проте самого факту його вчинення на відео не зафіксовано.

При цьому, суд відхиляє покази свідка ОСОБА_2 (дружина ОСОБА_1 ), оскільки вона є зацікавленою особою, крім того, спростовуються відеозаписами події.

Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції слідували за транспортним засобом позивача, ввімкнувши проблискові маячки, працівник поліції підійшов до транспортного засобу позивача, позивач вийшов з водійського сидіння.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу, оскарження таких дій та його результатів, порушень норм ст.266 КУпАП судом не встановлено та матеріали справи не містять.

Решта доводів, пояснень та заперечень сторін не спростовують висновків суду.

Так, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Тож, згідно з принципом презумпції невинуватості, чинним в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Інших доказів, які б об`єктивно вказували на вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачами до суду не надано.

Таким чином, відповідачем 1, як суб`єктами владних повноважень в порушення зазначених вище вимог Закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, не було надано суду будь-яких доказів на доведення законності складеної постанови, не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не було надано суду матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена інспектором поліції, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Протилежного суду не доведено та не здобуто під час розгляду справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

На переконання суду, враховуючи, що саме відповідач повинен довести суду належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, який у даному випадку належним чином не зафіксовано,то всі сумніви у винуватості позивача в інкримінованому йому правопорушенні слід трактувати на користь його невинуватості, адже його вина не була доведена суду «поза розумним сумнівом», зокрема не була спростована його версія подій, яка є правдоподібною, та такою, що узгоджується з дослідженими судом доказами.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У розглядуваному випадку, як слідує з матеріалів справи, при зверненні до суду позивач, керуючись вищенаведеною позицією ВП ВС, сплатив 605,60 грн. судового збору.

Зважаючи на те, що суд задовольняє позовні вимоги, сплачений позивачем судовий збір суд стягує на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

Керуючись статтею 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА №3183778 від 02.10.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

В позові до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Дегтярука Дмитра Миколайовича відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Відповідачами у справі є Головне Управління патрульної поліції у Житомирській області, м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37, .

Поліцейський сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Дегтярук Дмирто Миколайович, Бердичівський район, селище Ружин, вул. Бірюкова, 29.

Повний текст рішення складено

та підписано 16.01.2025.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області І.М. Гарбарук