Справа № 200/7550/24
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року Справа№200/7550/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січ. Стрільців, 15, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 83% відповідних сум грошового забезпечення до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 та проведення перерахунку з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області №2596 від 09.11.2022, виданої станом на 05.03.2019, з основним розміром 70%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 83% відповідних сум грошового забезпечення та з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області №2596 від 09.11.2022, виданої станом на 05.03.2019 у розмірі 83% грошового забезпечення, та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі із врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він до перерахунку пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 (далі постанова КМУ №103) отримував пенсію за вислугу років із розрахунку 83% грошового забезпечення. При перерахунку пенсії з 01.01.2018 йому зменшений відсотковий розмір пенсії до 70 %. В подальшому на підставі рішення суду позивачу була перерахована пенсія з основним розміром пенсії 70%.

Позивач вважає, що зміна максимального розміру пенсії не розповсюджується на нього та не є підставою для зменшення розміру призначеної пенсії, адже зміни відбулись після її призначення та відповідач мав здійснити перерахунок пенсії, починаючи з основним розміром 83% грошового забезпечення.

Вважає, що при перерахунку раніше призначеної пенсії не допускається звуження змісту та обсягу соціальних гарантій.

Просить суд задовольнити позов.

У строк встановлений судом, засобами електронного зв`язку ГУ ПФУ в Івано-Франківській області надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що згідно ст. 13 Закону-2262 (зі змінами) максимальний розмір пенсії за вислугу років, обчислений за нормами цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до І категорії-100%, до ІІ категорії-95%. Тобто, при проведенні перерахунків пенсії з 01.01.2018, 01.04.2019 застосовано норми законодавства в редакції чинній на момент перерахунків пенсії.

Також зазначив, що позивачем порушено строк звернення до суду.

Просив відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.11.2024 залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Надано позивачу термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом надання обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Ухвалою суду від 19.11.2024 задоволено представника позивача про поновлення процесуального строку; визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк звернення з позовом до адміністративного суду; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №200/7550/24.

Відповідач скористався правом на подання відзиву відповідно до статті 162 КАС України.

Позивач не скористався правом на подання відповіді на відзив відповідно до статті 163 КАС України.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Пенсія позивачу призначена з 08.10.1999 та обчислена у розмірі 83% грошового забезпечення.

На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб з 01.01.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській провело перерахунок пенсії позивача із таких сум грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років. Основний розмір пенсії позивача за вислугу років після проведеного перерахунку становить 70% грошового забезпечення (вислуга років 31). Наведена обставина підтверджується Перерахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (пенсійна справа 100-8 (МВС) від 01.01.2018.

У подальшому, як вказує позивач, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду № 200/624/23 від 01.06.2023 позивачу була перерахована пенсія на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області №2596 від 09.11.2022, виданої станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб з основним розміром пенсії 70%.

Позивач звернувся через свого представника до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській із заявою від 12.08.2024 щодо проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 із застосуванням розміру пенсії, визначеним на момент первинного призначення пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській від 05.09.2024 №7517-6174/Д-02/8-0900/24 представника позивача повідомлено про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії з огляду на те, що змін щодо збільшення відсотків максимального розміру пенсії до чинної статті 13 Закону 2262 не вносилися, нових умов, порядку та розмірів для перерахунку пенсії особам, зазначеним в п. п. 1, 2 Постанови № 103, Кабінетом Міністрів України не визначено, а тому у Головного управління немає ні законних підстав, ні відповідних повноважень для проведення перерахунку пенсії. Зазначено, що основний розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 встановлено в розмірі 70 % сум грошового забезпечення.

Вважаючи дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії з 83% до 70% при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 та з 01.04.2019 протиправними, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, пунктом першим Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року (далі - Порядок № 45) пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова № 103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Як вбачається із матеріалів справи, пенсія позивачу була встановлена та виплачувалась у розмірі 83% сум грошового забезпечення. Разом з тим, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до Постанови № 103 та її основний розмір склав 70% від грошового забезпечення. Тобто, відбулось зменшення відсоткового розміру раніше призначеної пенсії.

Відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи №3668-VI від 08.07.2011, який набрав чинності 01.10.2011 (далі - Закон № 3668-VІ), внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Таким чином, з 01.10.2011 положення частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 90% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

У подальшому, відповідно до Закону України №1166-VII від 27.03.2014 Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України, який набрав чинності 01.04.2014 (далі - Закон №1166-VІІ), було внесено зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, де число 80 замінили на число 70 (максимальний розмір пенсії), що, на думку відповідача, передбачає необхідність проведення перерахунку пенсії позивачу в розмірі 70% від грошового забезпечення. Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Аналізуючи встановлені у справі обставини та враховуючи положення процитованих норм у їх сукупності, суд доходить висновку, що положення статті 13 Закону № 2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70 відсотків від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014, тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Всупереч наведеного, при здійснені перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 а також при здійсненні з 01.04.2019 перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області №2596 від 09.11.2022, виданої станом на 05.03.2019, відповідач протиправно застосував норми, які регулюють питання саме призначення пенсії, що є безпідставним.

При ухваленні рішення у даній справі, яка є типовою, судом, відповідно до частини третьої статті 291 КАС України враховані правові висновки Верховного Суду, викладені в рішенні від 04.02.2019, за результатами розгляду зразкової справи № 240/5401/18 (Пз/9901/58/19), яке набрало чинності відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019.

Так, Верховним Судом у зразковій справі № 240/5401/18 встановлено, що внесені Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, які змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнали.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28.01.2021 у справі №420/40/20 дійшов висновку, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, містить дві обставини: при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення; відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Правильним є застосування цього правового висновку лише до правовідносин, у яких відсоткове значення розміру пенсії осіб не змінювалось від моменту призначення до перерахунку у бік зниження. Натомість, до правовідносин у цій справі (та всіх аналогічних) необхідно застосовувати лише першу частину зазначеного правового висновку при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення. Верховний Суд розширив зазначений правовий висновок наступним чином: "у всіх випадках при перерахунку призначеної особі відповідно до Закону 2262-ХІІ пенсії Пенсійний орган повинен застосовувати відсоткове значення розміру пенсії по відношенню до грошового забезпечення у розмірі, який особа отримувала станом на момент здійснення такого перерахунку.

Аналогічна правова позиція була підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.05.2023 у справі №380/24477/21.

У відповідності до частини 3 статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, у урахуванням викладеного суд доходить висновку, що при перерахунку пенсії позивачу відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ № 103 у відповідача були відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із урахування положень частини другої статті 13 цього ж Закону, оскільки при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин відповідач безпідставно зменшив відсоткове значення розміру основної пенсії ОСОБА_1 при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 з 83 % відповідних сум грошового забезпечення до 70%, а також неправомірно здійснив перерахунок пенсії з 01.04.2019 виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 70 % від сум грошового забезпечення, а не необхідних 83 %.

Частиною 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тому суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а належним та достатнім способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років позивачу з 93% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 та з 01.04.2019 на підставі наданої довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області №2596 від 09.11.2022, виданої станом на 05.03.2019, а також зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу виходячи з основного розміру пенсії 93% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 та з 01.04.2019 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області №2596 від 09.11.2022, виданої станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше проведених виплат.

Вказаний спосіб захисту порушених прав позивача є належним, ефективним та достатнім для їх відновлення.

Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, суд зазначає, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2024, зокрема, було вирішено питання щодо строків звернення позивача до адміністративного суду, із вказаним позовом, а саме: задоволено представника позивача про поновлення процесуального строку; визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк звернення з позовом до адміністративного суду.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки судовий збір не сплачувався позивачем відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січ. Стрільців, 15, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 93% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 та з 01.04.2019 на підставі наданої довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області №2596 від 09.11.2022, виданої станом на 05.03.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з основного розміру пенсії 93% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 та з 01.04.2019 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області №2596 від 09.11.2022, виданої станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше проведених виплат.

Повне судове рішення складено та підписано 15.01.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/

Суддя А.С. Зеленов