Справа № 560/13291/22
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

15 січня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 II про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно п.1 положення постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100000 грн, за період з 24.02.2022року по 16.06.2022 року пропорційно дням, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100000 грн. за період з 24.02.2022 року по 16.06.2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у період з 24.02.2022 року по 26.07.2022 року він перебував у зонні бойових дій. Відповідачем надано довідку про безпосередню участь позивача у проведенні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, де підтверджено, що позивач з 24.02.2022 року по 26.07.2022 року брав участь у проведенні заходів, необхідних для забезпечення оборони України. Відтак відповідач фактично підтвердив участь позивача у бойових діях та не зазначив будь-яких підстав для невиплати йому грошової винагороди у розмірі до 100 000 грн., за період із з 24.02.2022 року по 16.06.2022 року. Вважає протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн з 24.02.2022 року по 16.06.2022.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року по справі № 560/13291/22 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року по справі № 560/13291/22 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року - без змін.

Постановою Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 25 жовтня 2024 року по справі № 560/13291/22 касаційну скаргу Кириленка Андрія Володимировича , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено частково. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.03.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2023 скасовано, а справу № 560/13291/22 направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції Хмельницького окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 листопада 2024 року головуючем суддею по справі визначено Салюка П.І.

Ухвалою суду від 15 листопада 2024 року прийнято до провадження адміністративну справу № 560/13291/22 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою суду від 15 листопада 2024 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача військову частину НОМЕР_2 II ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ). Витребувано у військової частини НОМЕР_2 II письмову інформацію щодо:

- які саме завдання і де (на якому напрямку) виконував позивач у спірний період, якого було залучено до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях (в умовах польового виходу) у н п. Соледар Донецької області, що підтверджується відповідними наказами військової частини НОМЕР_1 про вибуття та прибуття;

- участі позивача у бойових діях або заходах у період з 24 лютого по 16 червня 2022 року (а також, у разі наявності, і за інший період) та кількості днів такої участі;

- доказів, підтверджуючих вказані обставини;

- направлення або причин ненаправлення відповідних документів відповідачу для виплати позивачу підвищеної винагороди.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що довідку про підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 24.02.2022 року по 16.06.2022 року, має видати командир військової частини, в розпорядження до якого він був відряджений для здійснення відповідних заходів, й тільки при наявності довідки, позивач має право на отримання збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди за вказаний період. Посилання представника позивача на довідку, видану військовою частиною НОМЕР_1 від 05.12.2022 № 173 є не правомірним та не дає будь-яких правових підстав щодо виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн. Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України має видаватися за встановленою формою та змістом (Довідка військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2024 № 378 додається до матеріалів справи). В довідці долученій до відзиву зазначені періоди з 17.06.2022 по 21.06.2022, з 22.06.2022 по 27.06.2022, з 28.06.2022 по 30.06.2022 та з 01.07.2022 по 26.07.2022 відповідно, та позивач отримував додаткову винагороду збільшену до 100 000,00 гривень (пропорційно часу участі у таких діях або заходах). За таких обставин, з огляду на те, що позивач не долучив до матеріалів даної справи та не надав суду жодного належного доказу на підтвердження своєї безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії протягом спірного періоду, тобто у період з 24.02.2022 року по 16 червня 2022 року, відповідач вважає, що у військової частини НОМЕР_1 були достатні правові підстави щодо не включення ОСОБА_1 до наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 гривень за забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 24.02.2022 року по 16.06.2022 року. Відповідач звертає увагу суду на той факт, що надані військовою частиною НОМЕР_1 докази про те, що відповідно до довідок виданих військовою частиною НОМЕР_2 від 05.08.2022 № 313/отул/6140у (№ з/п 45), від 03.07.2022 №313/отул/4038д (№ з/п 3), від 05.08.2022 № 313/отул/6137д та від 05.08.2022 №313/отул/6143у (№ з/п 54), позивач приймав безпосередню участь у бойових (воєнних) діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 17.06.2022 по 21.06.2022/ з 22.06.2022 по 27.06.2022, з 28.06.2022 по 30.06.2022 та з 01.07.2022 по 26.07.2022 відповідно, та отримував додаткову винагороди збільшену до 100 000,00 гривень (пропорційно часу участі у таких діях або заходах) (Дані відомості зазначені в довідці військової частини НОМЕР_4 від 04.01.2023 № 2-ф, наявна в матеріалах справи). Також зазначає, що стосується спірного періоду з 24.02.2022 року по 16.06.2022 року про прийняття позивачем безпосередньої участі у бойових (воєнних) діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії - будь-яких підтверджуючих документів (належних доказів), які містили дані про обставини, що мають значення для вирішення спору, відносно ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 до теперішнього часу не надходили, а також позивачем не були надані - тому підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 гривень за період з 24.02.2022 року по 16.06.2022 року у відповідача по справі не має.

Військова частина НОМЕР_2 заперечення проти позову на позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача повністю. Вказує, що як вбачається з матеріалів, надісланих на адресу військової частини НОМЕР_2 , позивач був відряджений до району проведення бойових дій у АДРЕСА_2 , але не вказано до якої військової частини. У військовій частині НОМЕР_2 позивач у відряджені у період з кінця жовтня 2021 року по 23.08.2022 не перебував. Також зазанчає, що згідно Телеграми Міністра оборони України від 25.03.2023 НР № 248/1298 та окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2023 № 912/з/29 військова частина НОМЕР_2 не уповноважена надавати довідки про безпосередню участь у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії так як не була залучена в Угрупуванням об`єднаних сил, а перебувала в пункті постійної дислокації в АДРЕСА_3 . Інформація та документи у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 24.02.2022 року по 16.06.2022 року стосовно позивача у військовій частині НОМЕР_2 відсутні. Також 3-тя особа звертає увагу суду, що військова частина НОМЕР_1 (де проходить військову службу позивач) знаходиться у прямому підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому зазначений військовослужбовець за скаргою повинен звернутися до вище вказаних органів військового управління встановленим порядком. Тобто військова частина НОМЕР_1 підпорядковується по організаційно-штатній структурі ІНФОРМАЦІЯ_1 . Військова частина НОМЕР_1 не підпорядковується та не входить до організаційно-штатної структури ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ). За наявною інформацією, яка надійшла від оперативно-стратегічного угрупування ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 II) по іншим адміністративним справам таких спорів, що відповідно до пункту 14.12 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 року №124 справи з документами зберігаються у службі діловодства протягом місяця за винятком справ, які використовуються у повсякденній діяльності. Після закінчення зазначеного терміну зберігання справи відправляються до архіву Міністерства оборони України. Відпрацьовані документи, що не використовуються в роботі, надсилаються на зберігання до Галузевого архіву Міністерства оборони України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив.

Майстер-сержант ОСОБА_1 з 18.09.2019 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що знаходяться у підпорядкуванні та фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_4 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.10.2021 №211 на виконання наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 07.10.2021 №147 дск майстер-сержант ОСОБА_1 , командир взводу інженерних конструкцій військової частини НОМЕР_1 з 12 жовтня 2021 року вибув у відрядження до складу сил і засобів, які приймають безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (в умовах польового виходу), у н.п. Соледар Донецької області.

Військовою частиною НОМЕР_2 видано позивачу довідки від 05.08.2022 № 313/отул/6140у (№ з/п 45), від 03.07.2022 № 313/отул/4038д (№ з/п 3), від 05.08.2022 № 313/отул/6137д та від 05.08.2022 № 313/отул/6143у (№ з/п 54), згідно яких встановлено, що позивач приймав безпосередню участь у бойових (воєнних) діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 17.06.2022 по 21.06.2022, з 22.06.2022 по 27.06.2022, з 28.06.2022 по 30.06.2022 та з 01.07.2022 по 26.07.2022 відповідно, та отримував додаткову винагороди збільшену до 100000,00 гривень (пропорційно часу участі у таких діях або заходах).

Згідно довідки про нараховані та виплачені види грошового забезпечення ОСОБА_1 №2-ф від 04.01.2023 позивачу здійснювалась виплата щомісячної додаткової винагороди за період у період з 24.02.2022 року по 16 червня 2022 року в розмірі 30000,00 грн.

Вважаючи, що оскільки з 24.02.2022 по червень 2022 року позивач приймав безпосередню участь в бойових діях, а тому повинен отримувати додаткову грошову винагороду 100 000,00 грн, однак у його грошове забезпечення не було включено додаткову винагороду у розмірі до 100 000,00 грн., позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з частиною другою статті 1-2 Закону № 2011-XII у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

У частині другій статті 9 Закону № 2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно абзаців першого-другого частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14.03.2022 № 133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.

Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та від 24.02.2022 № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 168.

Пунктом 1 цієї постанови (у редакції станом на 07.03.2022) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Надалі до Постанови № 168 неодноразово вносилися зміни, зокрема постановами Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 № 350, від 01.07.2022 № 754, від 07.07.2022 № 793, від 08.10.2022 № 1146, проте зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, у 2022 році не змінювався.

Водночас реалізація цитованих приписів указаної постанови вимагала визначення порядку та умов виплати такої додаткової винагороди, виходячи з того, що формулювання «а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів … в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах» є нечітким та породжує істотні труднощі у його правозастосуванні, що, насамперед, пов`язано із застосуванням сполучника "або", який має розділовий характер.

У постанові від 22.11.2023 у справі № 520/690/23 Верховний Суд констатував, що "текстуальний виклад цієї частини пункту 1 Постанови № 168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав".

Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови № 168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168" (застосовується з 24.02.2022), Постанова № 168 доповнена пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до статті 8 Закону України від 06.12.1991 № 1934-XII "Про Збройні Сили України" Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Наказом Міністра оборони України від 01.04.2022 № 98, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2022 за № 382/37718 (застосовується з 24.02.2022), внесено зміни до Порядку № 260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 01.06.2022), а потім окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.

25.03.2022 Міністром оборони України було прийнято рішення № 248/1298 (чинне на час виникнення спірних правовідносин) про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, яке того ж дня телеграмою № 248/1298 доведено до відома, у тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.

Пунктом 2 Телеграми від 25.03.2022 № 248/1298 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах: 100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участі у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах); 30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку із звільненням з військової служби).

Відповідно до пункту 3 Телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298, райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість, (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Суд враховує, що на час розгляду адміністративної справи, Верховний Суд у постанові від 06.06.2024 у справі № 400/1217/23 сформував позицію щодо питання застосування рішень Міністра оборони України від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, від 23.06.2022 № 912/з/29 у контексті визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, передбаченої Постановою № 168.

У згаданій постанові у справі № 400/1217/23 Верховний Суд виснував, що при прийнятті таких рішень Міністр оборони України, як очільник відповідного міністерства, реалізував делеговані йому повноваження щодо визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям відповідного військового формування - Збройних Сил України, та з метою забезпечення реалізації пункту 1 Постанови № 168, шляхом прийняття в межах свої повноважень відповідних окремих рішень, визначив на період дії воєнного стану порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також документи для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях та заходах.

З уваги на це Верховний Суд констатував, що окремі рішення Міністром оборони України, прийняті для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів (як умови для виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, у розмірі до 100 000,00 грн), мають належне юридичне підґрунтя.

Суд визнав обґрунтованими доводи скаржника про те, що рішення Міністра оборони України від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, від 23.06.2022 № 912/з/29, підлягали обов`язковій державній реєстрації, позаяк містять норми, які зачіпають права, свободи та законні інтереси осіб, встановлюють організаційно-правовий механізм реалізації виплати додаткової винагороди.

Поза тим, Верховний Суд відзначив, що така обставина відсутності їх державної реєстрації, зважаючи на умови в яких ці рішення Міністром оборони України приймалися, а також те, що вони фактично виконувалися керівниками органів військового управління, штабів угруповань військ, штабів тактичних груп, командирами військових частин упродовж періоду їх дії шляхом документування безпосередньої участі у бойових діях та заходах, є виправданою, має розумне пояснення і не може змінити їхньої юридичної сили.

Таким чином Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів скаржника щодо незастосовності до спірних правовідносин рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298.

При цьому безпідставними є доводи скаржника про невідповідність зазначеного рішення Міністра оборони України вимогам Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Оскільки виплату додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн запроваджено на період дії воєнного стану, згадане рішення Міністра оборони України не повинно узгоджуватися з вимогами Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", позаяк сфера його дії не поширюється на прийняття актів з питань здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Суд наголошує, що рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 є частиною нормативно-правових актів, спрямованих на врегулювання порядку та умов виплати військовослужбовцям додаткової винагороди на період проходження ними військової служби в умовах воєнного стану та мають зовсім інше правове підґрунтя в порівнянні із загальною регуляторною політикою у сфері господарської діяльності.

Щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, встановленої Постановою № 168, за період з 24.02.2022 по 16.06.2022, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що у підтвердження позовних вимог та права на виплату додаткової винагороди, позивач, зокрема, надав витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.10.2021 № 211, відповідно до якого майстер-сержант ОСОБА_1 , командир взводу інженерних конструкцій, з 12.10.2021 вибув до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях (в умовах польового виходу), у н. п. Соледар Донецької області. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_4 від 07.10.2021 № 301.

На виконання пункту 2-1 Постанови № 168, з урахуванням телеграми Міністра оборони України № 248/1298, військовою частиною НОМЕР_2 видано позивачу довідки від 05.08.2022 № 313/отул/6140у (№ з/п 45), від 03.07.2022 № 313/отул/4038д (№ з/п 3), від 05.08.2022 № 313/отул/6137д та від 05.08.2022 № 313/отул/6143у (№ з/п 54), відповідно до яких позивач приймав безпосередню участь у бойових (воєнних) діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у періоди з 17.06.2022 по 21.06.2022, з 22.06.2022 по 27.06.2022, з 28.06.2022 по 30.06.2022 та з 01.07.2022 по 26.07.2022, відповідно, та отримував додаткову винагороди збільшену до 100 000,00 гривень (пропорційно часу участі у таких діях або заходах).

Відповідно до довідки про нараховані та виплачені види грошового забезпечення ОСОБА_1 від 04.01.2023 № 2-ф, що позивачу здійснювалась виплата щомісячної додаткової винагороди за період з 24.02.2022 по 16.06.2022 у розмірі 30 000,00 грн.

Касаційний адміністративний суд Верховного Суду за результатами перегляду рішення першої та апеляційної інстанції звернув свою увагу на те, що суди попередніх інстанцій не з`ясували причини, з яких довідку про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України було видано на адвокатський запит, проте така не направлялася за місцем штатної служби позивача, та не обговорили питання про залучення військової частини НОМЕР_5 до участі у справі задля з`ясування указаних обставин, необхідних для правильного вирішення цієї справи. Крім того, без відповіді так і залишилося питання, з якого власне й виник спір, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Йдеться про те, які саме завдання і де (на якому напрямку) виконував позивач, та чим це підтверджується. Зважаючи на те, що позивач наголошує, що у період з кінця жовтня 2021 року по 23.08.2022 він був залучений до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях (в умовах польового виходу) у н п. Соледар Донецької області, що підтверджується відповідними наказами військової частини НОМЕР_1 про вибуття та прибуття.

Відтак, ухвалою суду від 15 листопада 2024 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача військову частину НОМЕР_2 II ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та витребувано у військової частини НОМЕР_2 II письмову інформацію щодо: які саме завдання і де (на якому напрямку) виконував позивач у спірний період, якого було залучено до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях (в умовах польового виходу) у н п. Соледар Донецької області, що підтверджується відповідними наказами військової частини НОМЕР_1 про вибуття та прибуття; участі позивача у бойових діях або заходах у період з 24 лютого по 16 червня 2022 року (а також, у разі наявності, і за інший період) та кількості днів такої участі; доказів, підтверджуючих вказані обставини; направлення або причин ненаправлення відповідних документів відповідачу для виплати позивачу підвищеної винагороди.

Водночас від військової частини НОМЕР_2 надійшли до суду заперечення в яких вказано, що відповідно до матеріалів, надісланих на адресу військової частини НОМЕР_2 , позивач був відряджений до району проведення бойових дій у АДРЕСА_2 , але не вказано до якої військової частини. У військовій частині НОМЕР_2 позивач у відряджені у період з кінця жовтня 2021 року по 23.08.2022 не перебував. Згідно вказаної відповіді, інформація, яка підтверджує факт проходження служби, перебування у відряджені, безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 24.02.2022 по 16.06.2022 сержанта ОСОБА_1 у складі військової частини НОМЕР_2 , відсутня.

Також ухвалою Хмельницького окружного суду від 15 листопада 2024 року витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином завірену, читабельну довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 05.12.2022 № 173.

Військовою частиною НОМЕР_1 було надано до суду довідку № 378 від 25.11.2024 року, що підтверджує безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відповідно до якої вбачається, що позивач у періоди з 22.06.2022 по 27.06.2022, з 28.06.2022 по 30.06.2022, з 17.06.2022 по 21.06.2022, з 01.07.2022 по 26.07.2022, з 10.03.2024 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 08.04.2024, з 09.04.2024 по 22.04.2024, з 24.04.2024 по 30.04.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи в Харківській області, Куп`янському районі, Курилівської СТГ на підставі журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 (за журналом обліку Ф41 № 56 від 15.10.202, № 65 від 01.03.2024.) Водночас суд звертає увагу, що відомості щодо спірного періоду, а саме з 24.02.2022 по 16.06.2022 у зазначеній довідці відсутні.

Відповідачем до суду також надані докази того, що відповідно до довідок виданих військовою частиною НОМЕР_2 від 05.08.2022 № 313/отул/6140у (№ з/п 45), від 03.07.2022 №313/отул/4038д (№ з/п 3), від 05.08.2022 № 313/отул/6137д та від 05.08.2022 № 313/ отул/6143у (№ з/п 54), позивач приймав безпосередню участь у бойових (воєнних) діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 17.06.2022 по 21.06.2022, з 22.06.2022 по 27.06.2022, з 28.06.2022 по 30.06.2022 та з 01.07.2022 по 26.07.2022 відповідно, та отримував додаткову винагороди збільшену до 100 000,00 гривень (пропорційно часу участі у таких діях або заходах) (Дані відомості зазначені в довідці військової частини НОМЕР_4 від 04.01.2023 № 2-ф, наявна в матеріалах справи).

При розгляді адміністративної справи, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження факту проходження служби, перебування у відряджені, безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 24.02.2022 по 16.06.2022 сержанта ОСОБА_1 у складі військової частини НОМЕР_2 , а отже, у військової частини НОМЕР_1 були достатні правові підстави щодо не включення ОСОБА_1 до наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн. за забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 24.02.2022 року по 16.06.2022 року.

Як вже зазначалось вище по тексту рішення, довідка, видана військовою частиною НОМЕР_1 від 05.12.2022 № 173 згідно якої ОСОБА_1 в період з 24.02.2022 по 26.07.2022 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, оскільки вказана довідка не відповідає формі, наведеній в додатку № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 та не дає жодних правових підстав, щодо виплати позивачу додаткової винагороди з розмірі до 100000,00 грн.

Суд звертає увагу, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.

Суд зауважує, що докази - це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин. Тобто доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, враховуючи подання відповідачем до суду доказів нарахування та виплати позивачеві додаткової винагороди, в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

З врахуванням положень ст. 139 КАС України, судові витрати, що підлягають розподілу - відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 II про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_7 )
Третя особа:Військова частина НОМЕР_2 II ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя П.І. Салюк