Справа № 295/12077/24
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області, відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому зазначив, що постановою поліцейського відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області від 23.06.2024 року його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП із кваліфікацією діянь як порушення правил користування ременями безпеки .

Позивач вказує на невідповідність висновків працівника поліції фактичним обставинам. Вказуючи на те, що керування транспортним засобом не здійснював, крім того, працівником поліції при здійснені провадження за справою фактично не забезпечено долучення та дослідження доказів на підтвердження обставин адміністративного правопорушення, просить скасувати постанову серії ЕНА № 2455704 від 23.06.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 30.08.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників.

Відповідно до ухвали від 06.11.2024 року до участі в справі залучено як співвідповідача - Головне управління Національної поліції у Житомирській області.

Головним управлінням Національної поліції у Житомирській області надано відзив на позовну заяву, в якому звернуто увагу на завданнях органів Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що полягають, зокрема, у виконанні функцій з провадження у справах про адміністративне правопорушення, та вказано на приписах п.п. 2.3 Правил дорожнього руху, згідно з якими для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки) користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Оскільки події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, знайшли своє підтвердження за результатами зібраних доказів, зокрема відеозйомки, працівником поліції в межах повноважень, визначених Законом України «Про Національну поліцію», прийняте рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на відповіді обставини, вказуючи на принципи невідворотності відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, сторона просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.06.2024 року серії ЕНА № 2455704, водій ОСОБА_1 у відповідний день, керуючи о 9 год. 29 хв. автомобілем Сітроен по вул. Покровській в м. Житомирі, не користувався засобами пасивної безпеки. чим порушив п.2.3 Правил дорожнього руху.

Позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Положеннями ч.5 ст. 121 КУпАП передбачено настання відповідальності в разі порушення правил користування ременями безпеки.

Згідно з пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Досліджений судом запис відеореєстратора, що поданий відповідачем як доказ на підтвердження правомірності дій працівника поліції, не доводить відомості щодо не використання водієм автомобіля засобів пасивної безпеки. Інші докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.5 с .121 КУпАП, судом не здобуто.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За положеннями ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги ту обставину, що позивач оскаржує прийняте відповідачем рішення, що виражене у фірмі винесеної постанови у справі про адміністративне правопорушення, при цьому відповідачем не надано доказів, які підтверджують правомірність такого рішення, суд, керуючись принципом необхідності доведення з боку відповідача, вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 90, 241-256, 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2455704 від 23.06.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д.М.Лєдньов