Справа № 638/3587/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 р. Справа № 638/3587/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дудник Валентина Вікторовича на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.11.2024, суддя Цвірюк Д.В., по справі № 638/3587/24

за позовом ОСОБА_1

до Борівської селищної радої Ізюмського району Харківської області

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області від 09.02.2024 № 10 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 08.11.2024 позовні вимоги залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на не врахування судом першої інстанції відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що призвело до невірного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області винесено постанову від 09.02.2024 № 10 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 13600 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 порушила правила торгівлі алкогольними напоями, а саме: продаж алкогольних напоїв в умовах правового режиму воєнного стану на території Борівської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Позивачка, не погоджуючись із постановою у справі про адміністративне правопорушення, звернулась до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наявності належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами статей 213, 215, 218, 288 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад. Адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Так, частиною 2 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, у вигляді накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

У свою чергу, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи військові адміністрації.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 8 Закону № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 14.03.2022 № 7168, Указом Президента України від 19.04.2022 № 7300, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212IX, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України 16.11.2022 № 2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX та діє до теперішнього часу.

Розпорядженням начальника Борівської селищної військової адміністрації від 06.09.2023 року №234-од «Про заборону торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Борівської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області» встановлено заборону торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Борівської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області з 05:00 до 23:00 з 09.09.2023 до припинення або скасування у встановленому порядку воєнного стану в Україні.

Отже, на території Борівської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області діє заборона продажу алкогольних напоїв.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судовим розглядом встановлено, що Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області розглянуто протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 875310 від 25.01.2024, складений відносно ОСОБА_1 , згідно з яким позивач 25.01.2024 о 13:00 год. здійснила продаж алкогольного напою, а саме: пляшки пива «Опілля Різдвяне», в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 «ФОП ОСОБА_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила порядок торгівлі алкогольними напоями, продаж яких заборонений розпорядженням начальника Борівської селищної військової адміністрації від 06.09.2023 року №234-од «Про заборону торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Борівської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області», чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

За наслідками проведених засідань складено протоколи № 10 від 02.02.2024, № 11 від 07.02.2024, № 12 від 09.02.2024, за змістом яких під час проведення засідання були досліджені наступні докази вчинення особою адміністративного правопорушення: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 875310 від 25.01.2024, копія рапорту від 25.01.2024, довідка про результати розгляду матеріалу ЖЄО № 167 від 25.01.2024, письмові пояснення свідків щодо обставин продажу алкогольного напою, рапорт від 29.01.2024 лейтенанта поліції ДОП СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Власова С., копія ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_3 , копія трудового договору між працівником і фізичною особою від 03.10.2023 ФОП ОСОБА_2 та громадянки ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У той же час, із матеріалів справи встановлено, що серед доказів, на які посилається суд першої інстанції на підтвердження вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, наявні лише протоколи № 10 від 02.02.2024, № 11 від 07.02.2024, № 12 від 09.02.2024 Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області, які відтворюють хід розгляду справи про адміністративне правопорушення, та жодним чином не підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.02.2024 витребувано у Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП, за результатом розгляду якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 09.02.2024 № 10.

В подальшому ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.10.2024 у відповідача повторно витребувано матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Втім, вимоги зазначених ухвал суду першої інстанції відповідачем не виконані, матеріали, що витребувані, на підтвердження вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП Борівською селищною радою Ізюмського району Харківської області не надані.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є змагальність сторін.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, обов`язок у справах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності покладається на відповідача, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді правомірність прийнятого рішення та обставини, що стали підставою для його прийняття.

Натомість, під час розгляду справи судом першої інстанції такі докази відповідач не надав, як і в подальшому до суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції про доведеність факту вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Таким чином, висновки відповідача про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, не знайшли свого підтвердження та не доведені відповідачем під час розгляду справи.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги щодо визнання протиправною та скасування

постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області від 09.02.2024 № 10 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Вищенаведене суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 605,6 грн. та апеляційної скарги 1453,44 грн, що підтверджується квитанціями про сплату (а.с. 1, 106).

Враховуючи, що апеляційна скарга судом задоволена, відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2059,04 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Каленик Юлії Іванівни - адвокатаДудник Валентина Вікторовича - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.11.2024 по справі № 638/3587/24 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області від 09.02.2024 № 10 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області (, вул. Центральна 1, сел. Борова, Ізюмський район, Харківська область, 63801) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2059,04 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) грн. 04 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов