Справа № 620/16030/24
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року Чернігів Справа № 620/16030/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також відповідач), у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яка полягає у порушенні законодавства про звернення громадян та у відмові розглянути заяву про надання інформації від 07 жовтня 2024 року, яка зареєстрована у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області 07 жовтня 2024 року за № 14198/П-2500-24;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області розглянути заяву, від 07 жовтня 2024 року, яка зареєстрована у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області 07 жовтня 2024 року за № 14198/П-2500-24 та надати:

1) копію документа, на підставі якого було ініційовано процедуру припинення виплат позивачу доплати у розмірі 2000,00 грн;

2) висновки структурних підрозділів Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у тому числі юридичного, якими було узгоджено рішення про припинення виплат позивачу доплати у розмірі 2000,00 грн;

3) копію рішення, яким було припинено виплату позивачу доплати у розмірі 2000,00 грн, із зазначенням прізвищ, імен та по-батькові посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які затвердили це рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем було надано відповідь на звернення, у якому була відсутня будь-яка інформація по суті звернення.

У відзиві відповідач заперечує щодо заявлених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні. Відповідач вказує, що позивачу було проведено перерахунки пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Чернігівській області у результаті яких розмір пенсії позивача збільшився більш ніж на 2000,00 грн. Тому доводи позивача, що пенсія йому перерахувалася не з підстав, визначених Законом №2262-ХІІ, а тому він має право на доплату, не ґрунтуються на вимогах чинних законодавчих актів, які регулюють механізм перегляду (перераховування) пенсій.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про надання інформації від 07.10.2024, у якій просив надати:

копію документа, на підставі якого було ініційовано процедуру припинення виплат позивачу індексації за 2022 рік;

висновки структурних підрозділів Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у тому числі юридичного, якими було узгоджено рішення про припинення виплат позивачу індексації за 2022 рік;

копію рішення, на підставі якого було припинено виплату позивачу індексації за 2022 рік, із зазначенням прізвищ, імен та по-батькові посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які затвердили це рішення (а.с.10-11).

Листом від 28.10.2024 № 15251-14198/П-02/8-2500/4 відповідач повідомив, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 по справі № 620/11820/23 позивачу у січні 2024 року з 09.02.2023 нараховано щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням вже проведених виплат. На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від26.10.2023 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 по справі № 620/11821/23 у квітні 2024 року позивачу проведено, починаючи з 01.03.2023, індексацію пенсії без обмеження її максимальним розміром, з розрахунку 89 % відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум та правової оцінки, наданої судом у рішенні. На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.06.2024 по справі № 620/5178/24 у серпні 2024 року позивачу було проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 89% відповідних сум грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.12-14).

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон № 2939-VI).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частинами першою, другою статті 10 Закону № 2939-VI передбачено, що кожна особа має право: 1) знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом; 2) доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається; 3) вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону; 4) на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів; 5) на відшкодування шкоди у разі розкриття інформації про цю особу з порушенням вимог, визначених законом. Обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядниками інформації, має бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом.

Згідно частин третьої, п`ятої статті 10 Закону № 2939-VI розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані: 1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; 2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; 3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб; 4) виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується. Відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно частин першої та другої статті 19 Закону № 2939-VI передбачено, що запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Частина друга статті 22 Закону № 2939-VI передбачає, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Частиною третьою статті 22 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відповідно до частини першої та другої статті 23 Закону № 2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд зазначає, що розпорядник інформації повинен надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених статтями 21 та 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

При цьому, орган, до якого направлений запит на інформацію, зобов`язаний об`єктивно і вчасно його розглянути, перевірити викладені в ньому факти, надати відповідь та інформацію на запит особи.

Так, судом було встановлено, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про надання інформації від 07.10.2024, у якій просив надати: копію документа, на підставі якого було ініційовано процедуру припинення виплат позивачу індексації за 2022 рік; висновки структурних підрозділів Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у тому числі юридичного, якими було узгоджено рішення про припинення виплат позивачу індексації за 2022 рік; копію рішення, на підставі якого було припинено виплату позивачу індексації за 2022 рік, із зазначенням прізвищ, імен та по-батькові посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які затвердили це рішення (а.с.10-11).

Приписами частини першої статті 22 Закону № 2939-VI визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідач листом від 28.10.2024 № 15251-14198/П-02/8-2500/4 розглянув заяву позивача від 07.10.2024 та надав відповідь на неї.

При цьому, суд наголошує, що позивач звертався до відповідача із заявою про надання інформації від 07.10.2024, у якій просив надати: копію документа, на підставі якого було ініційовано процедуру припинення виплат позивачу індексації за 2022 рік; висновки структурних підрозділів Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у тому числі юридичного, якими було узгоджено рішення про припинення виплат позивачу індексації за 2022 рік; копію рішення, на підставі якого було припинено виплату позивачу індексації за 2022 рік, із зазначенням прізвищ, імен та по-батькові посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які затвердили це рішення.

А до суду позивач звернувся із вимогами про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яка полягає у порушенні законодавства про звернення громадян та у відмові розглянути заяву про надання інформації від 07 жовтня 2024 року, яка зареєстрована у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області 07 жовтня 2024 року за № 14198/П-2500-24 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області розглянути заяву, від 07 жовтня 2024 року, яка зареєстрована у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області 07 жовтня 2024 року за № 14198/П-2500-24 та надати: 1) копію документа, на підставі якого було ініційовано процедуру припинення виплат позивачу доплати у розмірі 2000,00 грн; 2) висновки структурних підрозділів Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у тому числі юридичного, якими було узгоджено рішення про припинення виплат позивачу доплати у розмірі 2000,00 грн; 3) копію рішення, яким було припинено виплату позивачу доплати у розмірі 2000,00 грн, із зазначенням прізвищ, імен та по-батькові посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які затвердили це рішення.

Так, суд звертає увагу, що оскільки позивач не звертався до відповідача з проханням надати: копію документа, на підставі якого було ініційовано процедуру припинення виплат позивачу індексації за 2022 рік; висновки структурних підрозділів Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у тому числі юридичного, якими було узгоджено рішення про припинення виплат позивачу індексації за 2022 рік; копію рішення, на підставі якого було припинено виплату позивачу індексації за 2022 рік, із зазначенням прізвищ, імен та по-батькові посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які затвердили це рішення, тому відповідач не розглядав та не відмовляв у наданні вказаного. З огляду на зазначене суд дыйшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

Конституційний Суд України вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року у справі № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у наявності в особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд наголошує, що дослідження правомірності прийняття рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень повинно здійснюватися на момент їх прийняття (вчинення) та не може обґрунтовуватись юридичною правильністю (правомірністю) таких актів із урахуванням подій, які сталися, або могли статися у майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.07.2018 у справі № 826/16634/16, від 05.09.2018 у справі № 826/8956/17 та від 12.06.2018 у справі № 826/4406/16, яка в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватись судом при виборі і застосуванні норм права.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14005, .

Повний текст рішення виготовлено 15 січня 2025 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА