Справа № 440/10254/24
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 р. Справа № 440/10254/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2024, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, м. Полтава, по справі № 440/10254/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві № 37 від 11.10.2023, про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 04.10.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області як територіального органу Пенсійного Фонду України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем мого фактичного проживання, призначити пенсію за віком па пільгових умовах відповідно до вимог статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 04.10.2023 та провести виплату пенсії з 04.10.2023 із врахуванням попередньо проведених виплат.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 частково задоволено позов.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії з 04.10.2023.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 04.10.2023 та провести перерахунок і виплату пенсії з 04.10.2023 із врахуванням попередньо проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 04.10.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вперше звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 129).

До заяви додано, зокрема:

- пільгову довідку від 06.09.2022 №02-44/1640, видану ПАТ БК Букрос, за період роботи з 27.06.1988 по 09.09.1988, з 25.07.1991 по 23.10.1991 (а.с. 98);

- пільгову довідку від 16.08.2022 №08-03-589, видану БУ Укрбургаз АТ Укргазвидобування, за період роботи з 23.06.1989 по 30.08.1989, з 01.11.1991 по 07.06.1992, з 03.08.1992 по 20.08.1992, з 10.01.1994 по 08.04.1997 (а.с. 100-101);

- пільгову довідку від 21.10.2022 №08-03-699, видану БУ Укрбургаз АТ Укргазвидобування, за період роботи з 05.04.2000 по 26.06.2000; пільгову довідку від 15.09.2022 №0915, видану ТОВ Енергофінанс, за період робот з 02.02.2009 по 31.10.2011 (а.с. 106).

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві та 11.10.2023 прийнято рішення № 37 про відмову в призначенні пенсії за віком за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 2 (а.с. 95).

22.02.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №2 (а.с. 130).

За принципом екстериторіальності заява позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області та 29.02.2024 прийнято рішення № 37 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи та з тим, що заявник не досяг відповідного пенсійного віку (а.с. 93).

03.04.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №2 (а.с. 131).

За принципом екстериторіальності заява позивача розгляну Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та 10.04.2024 прийнято рішення № 37 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи та з тим, що заявник не досяг відповідного пенсійного віку (а.с. 94).

18.04.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №2 (а.с. 132).

До заяви додано рішення Комісії Головного управління Пенсійного фонду України від 24.11.2023 №124 (а.с. 153-154) про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, з 25.07.2006 по 28.05.2007, з 12.06.2007 по 30.01.2009 у Миргородській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння (ДП Національної акціонерної компанії Надра України Миргороднафтогазрозвідка).

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві та прийнято рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 03.04.2024 (а.с. 156).

У подальшому позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 07.05.2024 щодо перегляду строку призначення пенсії.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 , що пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 33 роки 5 місяців, зарахованого по 31.03.2024, у тому числі стаж роботи за Списком №2 - 10 років 0 місяців 14 днів, та заробітної плати за 60 місяців з 01.04.1992 по 31.03.1997 та з 01.07.2000 по 31.03.2024 - на підставі даних персоніфікованого обліку. На даний час вживаються заходи щодо перегляду строку призначення пенсії з 22.02.2024. Підстав для призначення пенсії з дати первинного призначення з 04.10.2023 немає, оскільки рішення Комісії Головного управління Пенсійного фонду України від 24.11.2023 № 124 про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, було надане після спливу 3-х місячного терміну первинно поданої заяви (а.с. 62).

Не погодившись із такою відповіддю, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення про призначення позивачу з 03.04.2024 пенсії за віком на пільгових умовах, Пенсійний орган визнав право позивача на такий вид пенсії та достатній стаж для її призначення на дату звернення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до положень частин першої та четвертої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Пунктом 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Частиною першою статті 114 Закону України №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Судовим розглядом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за неодноразовими зверненнями ОСОБА_1 до територіального органу Пенсійного фонду України, позивачу призначено пенсію на пільгових умовах з 03.04.2024.

Однак, за зверненням позивача, останньому відмовлено призначити пенсію з 04.10.2023 (дати первинного звернення) з урахуванням висновків рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.11.2023 № 124.

В обгрунтування відмови зазначено, що рішення Комісії Головного управління Пенсійного фонду України від 24.11.2023 № 124 про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, було надане після спливу 3-х місячного терміну первинно поданої заяви.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок №22-1).

Згідно із пунктом 1.1. Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Пунктом 1.7. Порядку №22-1 встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до пункту 1.8. Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

З аналізу вищевикладеного випливає, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

У свою чергу судом встановлено, що за результатами розгляду заяв позивача від 04.10.2023, від 22.02.2024, від 03.04.2024 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві № 37 від 11.10.2023, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 37 від 29.02.2024, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 37 від 10.04.2024 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Будь яких доказів того, що орган, який призначає пенсію, письмово повідомляв позивача про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис відповідачем не надано.

Крім того, як слідує з вищевикладеного, рішення про відмову в призначенні пенсії виносились одразу після надходження відповідних заяв без повідомлення заявника про необхідність подання додаткових документів та як наслідок і без дотримання трьохмісячного терміну.

Варто також зазначити, що згідно із підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону).

У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (далі - Порядок №18-1).

Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії.

Згідно із пунктом 3 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії).

Пунктом 9 Порядку №18-1 встановлено, що Комісії повідомляють заявника про час, дату та місце розгляду заяви про підтвердження стажу роботи та розглядають її не пізніше двох місяців з дня звернення за підтвердженням стажу роботи.

Відповідно до пункту 10 Порядку №18-1 рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи (додаток 1) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою Комісії або його заступником та набуває чинності з дня його прийняття.

Згідно із пунктом 14 Порядку №18-1 Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення.

Таким чином за результатами розгляду заяви про підтвердження стажу роботи Комісія приймає, зокрема, рішення щодо підтвердження стажу роботи та упродовж п`яти днів повідомляє заявника про прийняте рішення, та на виконання вимог підпункту 5 пункту 2.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії.

Отже саме та територіальний орган Пенсійного фонду покладено обов`язок щодо долучення прийнятого Комісією рішення, під час вирішення питання про призначення пенсії на пільгових умовах.

Колегією суддів встановлено, що рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 № 124 прийнято Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області 24.11.2023, а тому посилання відповідача на відсутність правових підстав для призначення позивачу пенсії з 04.10.2023, оскільки таке рішення надане після спливу 3-х місячного терміну первинно поданої заяви, не відповідає вимогам Порядку №22-1 та Порядку № 18-1.

Крім того, приймаючи рішення про призначення позивачу з 03.04.2024 пенсії за віком на пільгових умовах, Пенсійний орган визнав право позивача на такий вид пенсії та достатній стаж для її призначення на дату звернення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Суд першої інстанції надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до усіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 по справі № 440/10254/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко