Справа № 260/6735/24
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2025 року м. Ужгород№ 260/6735/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді Плеханова З.Б.

при секретарі Ковач Н.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , представник позивача : адвокат Поковба В.В.

відповідача: Головне управління Національної поліції у Закарпатській області - представник Яблонський О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу.

ВСТАНОВИВ:

24.10.24 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним наказ №2455 від 02.10.2024 року Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських батальону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП» у частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з служби в поліції відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та наказ №202 від 04.10.2024 року Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області «По особовому про звільнення з служби у поліції відповідно до ч.1 ст.77 ЗУ « Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

2. Скасувати наказ №2455 від 02.10.2024 року ГУНП в Закарпатській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП» у частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з служби в поліції відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

3. Змінити підставу звільнення яка вказана в наказі №202 від 04.10.2024 року Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області «По особовому складу» про звільнення з служби у поліції відповідно до ч.1 ст.77 ЗУ « Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України виклавши її у такій редакції …. відповідно до частини 1 статті 77 ЗУ «Про Національну поліцію» звільнити зі служби в поліції за п.7 (за власним бажанням) капітана поліції ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 до 12.06.2024 року перебував на посаді старшого дізнавача сектору дізнання Хустського районного управління поліції ГУНП.

22 серпня 2024 року інспектор взводу №1 роти №1 батальону поліції особливого призначання (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_1 , написав та подав керівнику ГУНП в Закарпатській області рапорт відповідно до якого просив його звільнити з служби у поліції відповідно до ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національної поліції» за п.7 за власним бажанням.

12.10.2024 року ОСОБА_1 особисто отримав у поштовому відділенні лист від управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатської області та ознайомившись з ним йому стало відомо про те, що відповідно до наказу №2455 від 02.10.2024 року Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників батальону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП», ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з служби в поліції відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, та наказом № 202 від 04.10.2024 року Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області «По особовому складу» до ч.1 ст.77 ЗУ « Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ОСОБА_1 було звільнено зі служби з поліції.

Оскільки позивач у відповідності до вимог КЗпП України завчасно за два тижні повідомив керівника про звільнення подавши рапорт, то відсутнім за цей період не був без поважних причин, а тому повинен був бути звільненим відповідно до п. 7 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію".

Позивач вважає посилання відповідача на службовий лист ГУ НПУ від 31.05.21 року на який відповідач посилається у відмові звільнити позивача за власним бажанням таким, що суперечить чинному законодавству.

Позивач вважає наказ №2455 від 02.10.2024 та наказ №202 від 04.10.2024 протиправними, у зв`язку з чим, звернувся до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі та зобов`язано Національну поліцію України в Закарпатській області надати суду в строк 7 днів з дня отримання даної ухали : особову справу ОСОБА_1 , матеріали службового розслідування відносно ОСОБА_1 , довідку про середню заробітну плату ОСОБА_1 за період перед звільненням

11 листопада 2024 року від ГУ НП в Закарпатській області надійшла заява про виконання ухвали суду від 03 липня 2024 року та надано витребовувані документи.

05 листопада 2024 року від ГУ НП в Закарпатській області Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області надійшов відзив на позов, відповідно до якого зазначено, що службовим розслідуванням встановлено, що 16.09.2024 та 18.09.2024 на ім`я керівника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за підписом командира батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП надійшов рапорт щодо ініціювання проведення службового розслідування, зокрема за фактом неприбуття інспектора взводу №1 роти №1 БПОП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 до тренінгового центру ГУНП, з метою проходження навчально тренувальних зборів, без поважних на те причин.

В рапорті командира БПОП (стрілецький) ГУНП зазначено, що на виконання наказу ГУНП від 06.09.2024 №2219 «Про організацію навчально тренувальних зборів з поліцейськими батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області», з поліцейськими батальйону, з 05.09.2024 по 30.09.2024 організовано навчально тренувальні збори у тренінговому центрі ГУНП.

Так, в ході службового розслідування дисциплінарною комісією з`ясовано наступну інформацію, а саме: ОСОБА_1 враховуючи написання останнім рапорту про згоду з запропонованою йому посадою у складі БПОП (стрілецький) ГУНП, наказом ГУНП від 12.06.2024 №124 о/с був призначений інспектором взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП.

До написання вказаного рапорту, поліцейський ОСОБА_1 проходив службу на посаді старшого дізнавача сектору дізнання Хустського районного управління поліції ГУНП, тобто, вказані вище відомості, свідчать про те, що поліцейський ОСОБА_1 , в повній мірі володів інформацією про те, яку поліцейську посаду він обіймав після переведення до складу батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП та дані своїх нових безпосередніх та прямих керівників.

Зазначає, що позивач володів інформацією про те, що на базі тренінгового центру ГУНП, відповідно до наказу ГУНП від 06.09.2024 № 2219 «Про організацію навчально тренувальних зборів з поліцейськими батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області», буде проводитися шикування поліцейських вказаного батальйону, але свідомо проігнорували обов`язок з`явитися для проходження навчань та про причини свого неприбуття не повідомив безпосереднього керівника командира БПОП (стрілецький) ГУНП Данилаша О.В. відмовившись виконувати покладені на них обов`язки.

Вказує, що позивач уникаючи проходження служби в батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області, свідомо не повідомляв свого безпосереднього керівника про його перебування на лікарняному, що розцінюється як несумлінне, недобросовісне виконання службових обов`язків як поліцейського у захисті Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні.

Такі дії позивача провокують у інших поліцейських негативну поведінку аналогічного характеру, що в умовах війни України з російською федерацією, є неприпустимо. Недотримання позивачем принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Нехтування позивачем вимогами Закону №580-VІІІ, Присяги працівника поліції, Дисциплінарного статуту та Правилами поведінки, на переконання відповідача, призвело до скоєння ним проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам у військовий час, що унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків і проходження служби у НП України.

В судовому засіданні представник позивача, підтримав позов з мотивів наведених у позові.

Представник відповідача заперечив проти позову з мотивів викладених у відзиві на позов.

Вивчивши матеріали справи, матеріали службового розслідування, матеріали особової справи позивача, заслухавши представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Обставини встановлені судом.

ОСОБА_1 до 12.06.2024 року перебував на посаді на посаді старшого дізнавача сектору дізнання Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області.

Наказом №124 о/с від 12.06.2024 ОСОБА_1 був призначений інспектором взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП.

22.08.2024 року ОСОБА_1 подав рапорт керівнику ГУНП в Закарпатській області рапорт відповідно до якого просив звільнити його з служби у поліції відповідно до ч. 1 ст. 77. (за власним бажанням).

Листом Управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області від 12.09.2024 року №2066-2024 позивача було повідомлено:

-відповідно до службового лиса Голови Національної поліції України від 31.05.2021 року №6684/01/12-2021 «про розгляд рапортів поліцейських про звільнення із служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ним рішення не пізніше як за три місяці до його звільнення, про що подають рапорт.

Повідомляємо, що звільнення раніше 3-х місячного терміну можливе тільки при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків. Вичерпний перелік поважних причин, можуть бути підставою для звільнення зі служби затверджений постановою Кабінету міністрів України від 12.06.2013 №413 Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення зі служби. У Вашому рапорті не зазначена причина звільнення зі служби в поліції, яка передбачена вище зазначеною постановою №413

Враховуючи вищевикладене, керівництвом ГУНП в Закарпатській області може бути прийняте рішення щодо звільнення Вас зі служби в поліції за власним бажанням не раніше 3-х місячного терміну з дати написання рапорту, тобто з 05.12.2024 року.

Також судом встановлено, що керівником ГУНП в Закарпатській області 21.06.2024 року, було видано наказ №1541 «Про організацію навчально тренувальних зборів з поліцейськими батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області», згідно якого, у періодз 24.06.2024 по 06.07.2024 на базі тренінгового центру ГУНП відбулись відповідні навчання, з залученням до них 100% особового складу батальйону, з метою підвищення ефективності виконання завдань під час воєнного стану за призначенням поліцейськими та забезпечення психологічної готовності до дій у ситуаціях різних ступенів ризику, ознайомлення з основними тактичними принципами роботи підрозділу в круговій обороні, пересування особового складу в бойових порядках на різних типах місцевості (в тому числі під час безпосереднього контакту з противником), особливостями пересування та ведення бойових дій у міській забудові та вивчення правил і порядку дій під час виконання завдань за призначенням при знешкодженні диверсійних груп, проведенні аеророзвідки, заходів територіальної оборони та заходів із забезпечення публічної безпеки і порядку на деокупованих територіях.

Також встановлено, що 05.07.2024 року керівником ГУНП в Закарпатській області, було видано наказ №1659 «Про організацію навчально тренувальних зборів з поліцейськими батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області», згідно якого, у період з08.07.2024 по 04.09.2024 на базі тренінгового центру ГУНП продовжуються відповідні навчання, з залученням до них 100 % особового складу батальйону.

20.06.2024 керівникам галузевих служб ГУНП в Закарпатській області, начальникам районних управлінь, районних відділів, відділів та відділень ГУНП була надіслана службова телеграма №997/106/03/8 - 2024, підписана заступником начальника ГУНП полковником поліції В. Кедою, про необхідність забезпечити явку особового складу поліції, який включений до складу БПОП ГУНП для проведення загального шикування на базі тренінгового центру ГУНП «Шипка» 21.06.2024 на 10.00.

На виконання наказу ГУНП в Закарпатській області від 06.09.2024 №2219 «Про організацію навчально тренувальних зборів з поліцейськими батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області», з поліцейськими батальйону, з 05.09.2024 по 30.09.2024 організовано навчально тренувальні збори у тренінговому центрі ГУНП.

За результатами прибуття особового складу батальйону. було встановлено що 13.09.2024 року та 14.09.2024 року на вказані навчально тренувальні збори, не прибув інспектор взводу №1 роти №1 БПОП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 .

Так матеріалами службового розслідуванням встановлено, 16.09.2024 та 18.09.2024 на ім`я керівника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за підписом командира батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт щодо ініціювання проведення службового розслідування, зокрема за фактом неприбуття інспектора взводу №1 роти №1 БПОП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 до тренінгового центру ГУНП, з метою проходження навчально тренувальних зборів, без поважних на те причин.

Так, з метою з`ясування обставин неприбуття вищезазначених поліцейських для проходження навчально тренувальних зборів, проведено опитування командира БПОП (стрілецький) ГУНП ОСОБА_2 , який пояснив, що виконує обов`язки командира БПОП (стрілецький) ГУНП та знаходиться на базі тренінгового центру ГУНП.

Так, на базі вказаного тренінгового центру, ОСОБА_2 бере участь у проведенні навчально - тренувальних зборів з особовим складом батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП відповідно до наказу ГУНП від 06.09.2024 № 2219 «Про організацію навчально - тренувальних зборів з поліцейськими батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області».

У відповідності до вказаного наказу ГУНП, навчально - тренувальні збори мають проводитися з 06.09.2024 по 30.09.2024.

Так, на загальне шикування підрозділу 13.09.2024 та 14.09.2024 не прибув інспектор взводу № 1 роти № 1 БПОП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 , 16.09.2024 не прибув начальник відділення зв`язку та спеціальної техніки БПОП ГУНП капітан поліції ОСОБА_3 , 18.09.2024 не прибув заступник командира взводу № 2 роти № 1 БПОП ГУНП майор поліції ОСОБА_4 та 18.09.2024 не прибув інспектор взводу №1 БПОП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 .

Опитуваний ОСОБА_2 повідомив, що вказані вище поліцейські про причини свого неприбуття до підрозділу для подальшого несення служби не повідомляли. Разом з цим, під час спроб з`ясувати хоч якісь відомості про їх місцезнаходження, останні на телефонні дзвінки не відповідали. З даного приводу ним був підготовлений та направлений рапорт до начальника ГУНП області з метою ініціювання проведення службового розслідування за фактами неприбуття на службу.

Опитаний з даного приводу заступник командира БПОП (стрілецький) ГУНП капітан поліції ОСОБА_6 повідомив, що бере участь у проведенні навчально - тренувальних зборів з особовим складом батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП відповідно до наказу ГУНП від 06.09.2024 № 2219 «Про організацію навчально - тренувальних зборів з поліцейськими батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області». У відповідності до вказаного наказу ГУНП, навчально - тренувальні збори мають проводитися з 06.09.2024 по 30.09.2024.

Опитано, безпосереднього керівника поліцейського ОСОБА_1 , а саме заступника командира взводу №1 роти №1 БПОП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , який пояснив, що на базі тренінгового центру ГУНП в Закарпатській області, він як заступник командира взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП бере безпосередню участь у проведенні навчально тренувальних зборів батальйону, відповідно до наказу ГУНП від 06.09.2024 №2219 «Про організацію навчально - тренувальних зборів з поліцейськими батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області».

Так, йому стало відомо, що 13.09.2024 та 14.09.2024 інспектор взводу №1 роти №1 БПОП (стрілецький) ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 на навчально-тренувальні збори не прибув, за фактом чого складені комісійні акти про його відсутність.

Так, з метою з`ясування всіх обставин неприбуття поліцейських, в тому числі ОСОБА_1 , до тренінгового центру ГУНП, а також, з метою реалізації права поліцейського надавати пояснення з приводу обставин вчинення ним дисциплінарного проступку, 25.09.2024 за допомогою засобів електронної комунікації, за контактними даними (мобільними номерами телефонів) через мессенджер «WhatsApp», вказаним поліцейським БПОП (стрілецький) ГУНП були надіслані запрошення (від 25.09.2024 № 3077-2024, № 3078-2024, № 3072-2024, № 3073-2024 та № 3075-2024) прибути до тренінгового центру ГУНП області на засідання дисциплінарної комісії для надання пояснень о 15.00 01.10.2024.

Також, вказані вище запрошення, були надіслані за допомогою поштового зв`язку, рекомендованим листом за адресами їх місця проживання.

Однак, станом на 15.00 01.10.2024, у відповідності до вказаних вище запрошень, які поліцейські отримали в установленому законом порядку, останні не з`явилися, не повідомивши причин неприбуття.

За фактом неприбуття на засідання дисциплінарної комісії з метою надання пояснень поліцейських в тому числі і членами дисциплінарної комісії складено акт про відмову від дачі пояснень від 01.10.2024.

Дисциплінарною комісією направлено запит директору Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області» Івану Лемку, щодо отримання інформації з приводу перебування поліцейських в тому числі ОСОБА_1 , на лікарняному за вказані дні їх відсутності.

З отриманої відповіді (реєстр № 33/27-1110 від 17.09.2024) вбачається, що за вказаний в запиті період поліцейські БПОП (стрілецький) ГУНП області ОСОБА_1 , на лікарняному не перебував та про відкриття лікарняних в інших медичних установах не повідомляв.

За результатами службового розслідування, наказом ГУНП в Закарпатській області №2455 від 02.10.2024 року, за вчинення грубого дисциплінарного проступку, порушення пунктів 1, 2, 4, 5, 6 частини 3 статті 1, частин 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», пункту 4 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, абзаців 1, 12 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179 та статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», що виразилось у безпідставному невиході на службу в умовах воєнного стану та посиленого варіанту службової діяльності, не повідомленні безпосереднього керівника про причини невиходу на службу, порушенні Присяги та Правил етичної поведінки поліцейського, а також невиконанні наказу керівництва Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, інспектора взводу №1 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_1 , відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, було звільнено зі служби в поліції.

Наказ ГУНП в Закарпатській області №2455 від 02.10.2024 року, було реалізовано шляхом видання наказу ГУНП в Закарпатській області №202 о/с від 04.10.2024 року, яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) відповідно до п 6, ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Мотиви та норми права застосовані судом

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Частиною 1 ст.18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема до медичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Проходження служби в поліції регулюється Законом України «Про Національну поліцію» та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону №580-VІІІ).

Статтею 64 Закону № 580-VIII визначена Присяга працівника поліції.

Згідно з п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179 (далі Правила етичної поведінки), під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, з-поміж іншого: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на території України введено воєнний стан. Строк дії Указу в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023) з 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно з ст. 16 цього ж Закону за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Відповідно до п. 13 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про критичну інфраструктуру» від 16.11.2021 №1882-IX, до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема: правопорядок, здійснення правосуддя, тримання під вартою.

При цьому, Законом від 15.03.2022 №2123-IX статтю 8 Закону України «Про Національну поліцію» доповнено частиною четвертою такого змісту: «Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Зокрема, стаття 24 Закону України «Про Національну поліцію» у редакції Закону №1702-IX від 16.07.2021 «Про основи національного спротиву» передбачає додаткові повноваження поліції.

Згідно з ч.ч.2,3 ст. 24 Закону №580-VІІІ у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Аналіз наведених норм права доводить, що працівники поліції мають спеціальний статус, і приймаючи присягу працівника поліції, погоджуються на підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і яких вони повинні дотримуватися.

Приписами частини першої статті 77 Закону №580-VIII визначено чіткий перелік підстав коли поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється.

Суд звертає увагу, що позивач не отримав рішення відповідача у вигляд наказу після подачі рапорту за власним бажанням, що є обовязковим в силу ч. 3 ст. 59 ЗУ "Про Національну поліцію та Розділом 2 Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції , затвердженим Наказом МВС України від 23.11.2016 № 1235, якими встановлено, що рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України, а отже невихід його на роботу без відповідного наказу про звільнення не відповідає вищевказаним вимогам.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

В розумінні частини 1 статті 1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно- правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з ч.2 цієї статті службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1)зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до частини першої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За приписами частини 3 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 №893, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок №893).

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Порядку №,893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з п.1 розділу V Порядку №893, проведення службового розслідування полягає:

-в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського

-з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення,

- установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку,

- вини поліцейського,

- ступеня тяжкості дисциплінарного проступку,

- розміру заподіяної шкоди

-та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

За приписами п.4 вказаного Розділу цього Порядку, службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

-обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

-відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

-вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Відповідно до п.2 розділу VI цього Порядку, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно- правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У відповідності до ч. 2 Розділу IV Порядку поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право:

надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи;

ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;

подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії;

користуватися правничою допомогою, послугами представника.

3. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

4. Надання чергової відпустки поліцейському, стосовно якого проводиться службове розслідування, здійснюється з повідомленням голови дисциплінарної комісії.

5. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

.

Судом встановлено, що позивач в повній мірі володів інформацією про те, яку поліцейську посаду він обіймав після переведення до складу батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП та дані своїх нових безпосередніх та прямих керівників.

На підставі здобутої під час службового розслідування інформації, яка свідчить про безпідставний невихід на службу поліцейських батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП поліцейських в тому числі ОСОБА_1 , а також неповідомлення про причини своєї відсутності безпосереднього керівника, дисциплінарна комісія констатувала, що така поведінка вищевказаних поліцейських дестабілізує роботу поліції та впливає на планування та організацію керівництвом несення служби в умовах воєнного стану, негативно відображається на внутрішньому кліматі та дисципліні у колективі де проходили службу вищевказані поліцейські.

Згідно п.1 частини 3 ст.1 Дисциплінарного статуту НПУ, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України.

Відповідно пунктів 4, 5 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, службова дисципліна, зобов`язує поліцейського безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону. Вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

Частиною першою та другою статтею п`ятою Дисциплінарного статуту НПУ визначено, що поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами В абзаці 13 частини 1 розділу II цих Правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Вступаючи на службу до поліції, позивач усвідомлював особливості несення служби в поліції, склав Присягу на вірність Українському народові, а тому повинен був бути готовий до виконання своїх обов`язки виходячи з інтересів служби, з метою захисту суверенітету та територіальної цілісності України, зокрема й в умовах воєнного стану.

Зі змісту присяги працівника поліції слідує, що його поведінка має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення таких дій, які підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Таким чином неповідомлення про причини неможливості виконання наказу безпосереднього керівника, безумовно вказує на бездіяльність, несумлінне та недобросовісне виконання обов`язків поліцейським в умовах воєнного стану, що мають наслідки порушення Присяги поліцейського.

Складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Отже, про всі обставини щодо неможливості проходження служби та виконання наказу, позивач зобов`язаний був діяти професійно та повідомити свого безпосереднього керівника, що в умовах воєнного стану є вкрай важливим, оскільки планування роботи поліції в умовах воєнного стану напряму впливає на виконання особовим складом поліції завдань з захисту державному суверенітету України та її територіальної цілісності. В свою чергу не інформування керівника про будь які обставини неможливості виконання наказу керівника, перешкоджає іншим поліцейським злагоджено та професійно виконувати їхні обов`язки, що впливає на планування та організацію керівництвом несення служби в умовах воєнного стану та дестабілізує роботу поліції.

Разом з цим слід відмітити, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що дотримання вимог Дисциплінарного статуту є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Таким чином суд дійшов до висновку, що позивач уникаючи проходження служби в батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Закарпатській області, свідомо не повідомляв свого безпосереднього керівника про його перебування на лікарняному, що розцінюється як несумлінне, недобросовісне виконання службових обов`язків як поліцейського у захисті Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні.

Такі дії позивача провокують у інших поліцейських негативну поведінку аналогічного характеру, що в умовах війни України з Російською Федерацією, є неприпустимо.

Недотримання позивачем принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Нехтування позивачем вимогами Закону №580-VІІІ, Присяги працівника поліції, Дисциплінарного статуту та Правилами поведінки, на переконання відповідача, призвело до скоєння ним проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам у військовий час, що унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків і проходження служби у НП України.

Верховний Суд у своєму рішенні у справі № 826/7075/16 від 11.08.21 року зробив наступні висновки:

Суд відхиляє посилання позивача на те, що при вирішенні цієї справи мають застосовуватись загальні правила, встановлені статтею 38 Кодексу законів про працю, є помилковим, оскільки в цьому випадку саме Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення №114), яке є актом спеціального законодавства, та на час виникнення спірних правовідносин є чинним і встановлює, що особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Пунктом 68 Положення №114 визначено, що особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

За змістом пункту 8 Положення №114 дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться, зокрема: за власним бажанням - при наявності причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків; через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України. У межах передбаченого пунктом 68 Положення №114 строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору мають право домовитися про звільнення у більш короткий строк.

Тобто з аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що видача уповноваженим органом наказу про звільнення працівника поліції зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення № 114 трьох місячного строку є правомірною у випадку, якщо таке прохання міститься у рапорті про звільнення та сторони дійшли спільної згоди про звільнення у менш короткий строк.

п.44. Тлумачачи застосування пункту 68 Положення № 114 Верховний Суд України [у постанові від 24 червні 2014 року у справі № 21-241а14] зазначив, що така позиція законодавця, на відміну від загального правила про обов`язок попередити власника чи уповноважений ним орган про звільнення за власним бажанням за два тижні, обумовлена особливим правовим положенням працівника органу внутрішніх справ, що стосується, наприклад, виконання ним обов`язків по забезпеченню безпеки громадян та громадського порядку, здійснення оперативно-розшукових заходів тощо.

Проте у межах передбаченого пунктом 68 Положення строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору вправі домовитися про звільнення у більш короткий строк.

Такою домовленістю, зокрема, слід вважати зазначення у рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник міліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.

Таким чином, видача уповноваженим органом наказу про звільнення працівника міліції зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення строку, якщо таке прохання міститься у рапорті про звільнення, є правомірною.

46. Зважаючи на наведені положення законодавства у поєднанні зі згаданою правозастосовною практикою, можемо погодитися з думкою відповідача про можливість звільнення працівника поліції (за власним бажанням) у більш стислі строки, аніж через три місяці від дати попередження (подання рапорту). Водночас, для цього має бути обопільна згода/намір двох сторін - того, хто звертається з таким рапортом, і того/тих, хто ухвалює рішення про звільнення. За відсутності такої домовленості звільнення за власним бажанням, хоч і на підставі рапорту, не може вважатися правомірним, якщо особу звільнено менш ніж за три місяці від дня подання рапорту про звільнення.

Крім того, вчинення позивачем дисциплінарного проступку відбулося під час введення в Україні воєнного стану, під час переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності, та постійного носіння зброї, що вимагає від працівників правоохоронних органів підвищеної боєготовності та дисципліни, і ставить додаткові високі вимоги для дотримання професійних обов`язків поліцейського., про що зазначено у наказах відповідача № 421 від 21.02.2022 року та 171 від 23.02.2022 року.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд не вбачає невідповідності рішень відповідача вищевказаним критеріям і дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повний текст виготовлено та підписано 15 січня 2025 року

СуддяЗ.Б.Плеханова