Справа № 560/18541/24
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

14 січня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить скасувати постанову від 21.11.2024 ВП №75213921 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 02.12.2024 надійшла постанова державного виконавця від 21.11.2024 ВП №75213921 про накладення на головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.07.2022 у справі № 560/5444/22.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не погоджується з вказаною постановою та вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач в поданому відзиву на позовну заяву просить суд відмовити в задоволені позовних вимог позивача, оскільки спірна постанова про накладення штрафу прийнята у порядку та в спосіб передбачений Законом України "Про виконавче провадження" по причині часткового виконання боржником рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.07.2022 по справі №560/5444/22.

У судове засідання сторони уповноважених представників не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно положень ч.9 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розгляд справи провести у письмовому провадженні.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.07.2022 у справі № 560/5444/22, яке набрало законної сили згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022 (отримана 08.11.2022), зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, періоди роботи у Донецькій ордена Леніна залізній дорозі Дебальцевської дистанції колії з 03.06.1991 по 01.04.1992 монтером колії 2 розряду, з 02.04.1992 по 06.02.2011 монтером колії 3 розряду, з 07.02.2011 по 06.02.2012 черговою по пропусканню поїздів 2 розряду, зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» з 24.11.2021.

На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.07.2022, яке набрало законної сили згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022 (отримана 08.11.2022), головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зараховано ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, періоди роботи у Донецькій ордена Леніна залізній дорозі Дебальцевської дистанції колії з 03.06.1991 по 01.04.1992 монтером колії 2 розрядку, з 02.04.1992 по 06.02.2011 монтером колії 3 розряду, з 07.02.2011 по 06.02.2012 черговою по пропусканню поїздів 2 розряду та призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» з 24.11.2021.

Розмір пенсії після перерахунку станом на 24.11.2021 склав 2632,40 грн. З 01.12.2022 ОСОБА_1 пенсія виплачується в розмірі встановленому згідно з рішенням суду у справі № 560/5444/22.

За період з 24.11.2021 по 30.11.2022 нараховано заборгованість в сумі 33418,03 грн., яку включено до Переліку боргів не виплачених пенсій внутрішньо переміщених осіб у 2022 році.

В межах виконавчого провадження №75213921 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 21.11.2024 прийнято постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за невиконання рішення суду у спосіб та порядок передбачений виконавчим документом.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся із позовом до суду.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій є Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до положень пункту першого частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями ст.75 Закону №1404-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, вказаною нормою встановлено визначальну ознаку для накладення на боржника штрафу, а саме невиконання рішення суду без поважних причин. При цьому, поважними, в розумінні Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно ч.1 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Суд встановив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду №560/5444/22 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" з 24.11.2021.

Рішення суду набрало законної сили 01.11.2022.

04.06.2024 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень в порядку статтей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

Відповідно до повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.11.2021 за №2200-0802-8/98854 встановлено, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.03.2022, яке набрало законної сили 04.07.2022 головним Управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зараховано ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, періоди роботи у Донецькій ордена Леніна залізній дорозі Дебальцевської дистанції колії з 03.06.1991 по 01.04.1992 монтером колії 2 розрядку, з 02.04.1992 по 06.02.2011 монтером колії 3 розряду, з 07.02.2011 по 06.02.2012 черговою по пропусканню поїздів 2 розряду та призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" з 24.11.2021.

З 01.12.2022 ОСОБА_1 пенсія виплачується в розмірі встановленому згідно з рішенням суду у справі №560/5444/22.

Водночас, за період з 24.11.2021 по 30.11.2022 нараховано пенсію в сумі 33418,03 грн., яку включено до Переліку боргів не виплачених пенсій внутрішньо переміщених осіб у 2022 році.

На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведена виплата частини заборгованості в сумі 6319,04 грн. (3958,04 грн протягом 2023 року та у жовтні 2024 в сумі 2361,00 грн.).

Залишок не виплачених пенсійних коштів в сумі 27098,99 грн., не виплачено.

Факт невиконання рішення суду підтверджено самим боржником, крім того, заявою від 18.10.2024 стягувач ОСОБА_1 повідомила, що рішення суду не виконано у спосіб та порядок передбачений виконавчим документом, заборгованість по виплаті пенсії, не погашена.

Отже, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області не взято до виконання висновки рішень Хмельницького окружного адміністративного суду та Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі №560/5444/22.

Суд звертає увагу, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.07.2022 у справі № 560/5444/22, яке набрало законної сили згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022 (отримана 08.11.2022), зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, періоди роботи у Донецькій ордена Леніна залізній дорозі Дебальцевської дистанції колії з 03.06.1991 по 01.04.1992 монтером колії 2 розряду, з 02.04.1992 по 06.02.2011 монтером колії 3 розряду, з 07.02.2011 по 06.02.2012 черговою по пропусканню поїздів 2 розряду, зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» з 24.11.2021.

Тобто, пенсію позивачу необхідно було б виплачувати з 24.11.2021, а не з 01.12.2022 як це вчинило головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, а різницю нараховану за період з 24.11.2021 року по 30.11.2022 року повертати згідно Постанови КМ України від 10.11.2021 року №1165, тому суд вважає, що рішення суду не виконано у належний спосіб, а тому відповідач правомірно виніс постанову про накладення штрафу.

Оскільки, рішення суду добровільно боржником у зазначений строк виконано не було відповідач застосував санкцію, а саме штраф за невиконання рішення суду.

Таким чином, до боржника по вказаному виконавчому провадженні у даній судовій справі, доведено наявність рішення суду, яке набрало законної сили, божник попереджався про необхідність його самостійного виконання, однак боржником рішення суду не виконано в повному обсязі, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаного заходу примусового виконання у вигляду накладення штрафу.

Частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - «ЄСПЛ») у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, що остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтованого тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе від повільність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати усіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Також ЄСПЛ констатував, що невиконання рішення є втручанням у право особи на мирне володіння майном, викладене у першому реченні пункту 1 статті 1 Протоколу № Конвенції (справи «Войтенко проти України» «Горнебі проти Греції»).

Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що уразі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс («Піалопулос та інші проти Греції», «Юрій Миколайович Іванов проти України» «Горнебі проти Греції» ).

Відповідно до рекомендацій, викладених у Висновку Консультативної ради Європейських суддів №13 (2010) «Щодо ролі судів у виконанні судових рішень ». КРЄС вважає, що в державі, яка керується верховенством права, державні органи, насамперед, зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх «ех-officio». Сама думка, що державний орган може відмовитися від виконання рішення суду, підриває концепцію примата права. Виконання рішення повинно бути справедливим, швидким, ефективним і пропорційним. Тому для цього мають бути забезпечені необхідні кошти. Чіткі правові норми повинні визначати доступні ресурси, відповідальні органи та відповідну процедуру їх розподілу.

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження, є невід`ємним елементом права на судових захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд.

Таким чином, державним виконавцем вчинено всі дії згідно з Законом, щодо примусового виконання виконавчого листа, тому постанова про накладення штрафу від 21.11.2024 ВП №75213921, винесена у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях відповідача ознак протиправності та підстав для скасування оспорюваної позивачем постанови.

На підставі статті 139 КАС України, у зв`язку з відмовою в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, судові витрати не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови від 21.11.2024 ВП №75213921 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 14 січня 2025 року

Позивач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)
Відповідач:Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Тернопільська, 13/2,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29018 , код ЄДРПОУ - 43315602)

Головуючий суддя О.П. Шевчук