Справа № 160/29524/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2024 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправною відмову Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради у наданні інформації, запитуваної в інформаційному запиті Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» № 2334/24 від 25.10.2024;
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ним було направлено інформаційні запити на адресу Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради щодо отримання публічної інформації. У відповідь на вищезазначені запити позивачем отримано відповіді, відповідно до яких було відмовлено у наданні інформації. Позивач вважає, що така відмова відповідача є протиправною, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2024 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Крім того, цією ухвалою суду зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради: надати всі документи які були враховані при розгляді запиту Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» № 2334/24 від 25.10.2024.
Відповідач 22 листопада 2024 року подав до суду заяву про врегулювання спору за участю судді.
25 листопада 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на те, що відмова у доступі до запитуваної інформації є незаконною, оскільки не доведено жодної з трьох умов обмеження доступу, передбачених Законом України "Про доступ до публічної інформації" (національна безпека, істотна шкода, переважання шкоди над суспільним інтересом). Інформація про технічні характеристики захисної споруди вже опублікована на порталі Prozorro в складі тендерної документації, доступ до якої є вільним. Запитувані акти та довідки підтверджують факт виконання робіт та відображають використання бюджетних коштів, що згідно із законом не може бути обмежено.
02 грудня 2024 року від позивача надійшло заперечення на клопотання відповідача щодо врегулювання спору за участю судді, оскільки вказана заява відповідача є необґрунтованою, та не містить жодних варіантів чи пропозицій щодо врегулювання спору, що прямо свідчить про її безпідставність.
10 грудня 2024 року від Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради надійшла заява, в якій вони просять здійснювати розгляд вказаної позовної заяви в судовому засіданні з викликом сторін.
12 грудня 2024 року від позивача надійшло заперечення на клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 р. у задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради про врегулювання спору за участю судді відмовлено.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Основним видом економічної діяльності за КВЕД є 94.99 Діяльність інших громадських організацій, н.в.і.у.
16 жовтня 2024 Громадською організацією «Платформа Громадський Контроль» було направлено Інформаційний запит № 2217 на доступ до інформації, вихідний номер: №2217/24 від 16.10.2024 на адресу Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради щодо отримання публічної інформації, в якому просили:
Листом Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради від 23.10.2024р. №4578/01-18 позивача повідомлено про те, що відповідно Розпорядження голови обласної державної адміністрації. начальника обласної військової адміністрації, КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР визначено критично важливим для функціонування економіки забезпечення життедіяльності населення в особливий період у Запорізькій області. Враховуючи те, що КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР є об?єктом критичної інфраструктури та закладом охорони здоров?я. який надає спеціалізовану медичну допомогу, а запитувана Вами інформація стосується споруди цивільного захисту, існують законні підстави, передбачені ч. 2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» для обмеження у доступі до такої інформації. в інтересах охорони здоров?я населення оскільки її розголошення може створити загрозу життю та здоров?ю пацієнтам лікарні, мешканцям громади, посадовим особам та майну та шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
25 жовтня 2024 було направлено повторний Інформаційний запит № 2334 на доступ до інформації, вихідний номер: №2334/24 від 25.10.2024 на адресу Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, відповідно до якого було аргументовано протиправність відмови Відповідача та запитано аналогічну публічну інформацію .
Листом Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради від 01.11.2024р. №4904/01-14 позивача повідомлено про те, що відповідно Розпорядження голови обласної державної адміністрації. начальника обласної військової адміністрації, КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР визначено критично важливим для функціонування економіки забезпечення життедіяльності населення в особливий період у Запорізькій області. Враховуючи те, що КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР є об?єктом критичної інфраструктури та закладом охорони здоров?я. який надає спеціалізовану медичну допомогу, а запитувана Вами інформація стосується споруди цивільного захисту, існують законні підстави, передбачені ч. 2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» для обмеження у доступі до такої інформації. в інтересах охорони здоров?я населення оскільки її розголошення може створити загрозу життю та здоров?ю пацієнтам лікарні, мешканцям громади, посадовим особам та майну та шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Відповідь є ідентичною до відповіді від 23.10.2024 року №4578/01-18.
Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача у наданні інформації, запитуваної в інформаційному запиті Громадської організації "Платформа Громадський Контроль" року щодо отримання публічної інформації, звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Відповідно статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з преамбулою Закону України «Про інформацію» цей Закон регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації.
Відповідно до статей 1, 4 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.
Суб`єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень.
Об`єктом інформаційних відносин є інформація.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
За змістом частини 1 статті 6 Закону України «Про інформацію», право на інформацію забезпечується, зокрема, обов`язком суб`єктів владних повноважень інформувати громадськість та медіа про свою діяльність і прийняті рішення; обов`язком суб`єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про інформацію», право на інформацію охороняється законом.
Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України «Про доступ до публічної інформації».
Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
За змістом статті 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.
Стаття 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» всі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запитувач має право звернутися до розпорядника інформації з запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідно до частин 2, 5 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації. Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом. Отримувати або створювати такий продукт може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
При цьому, законодавець зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, яка має бути повною, достовірною та точною або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації у разі наявності підстав, визначених статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Як встановлено судом, 16 жовтня 2024 Громадською організацією «Платформа Громадський Контроль» було направлено Інформаційний запит № 2217 на доступ до інформації, вихідний номер: №2217/24 від 16.10.2024 на адресу Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради щодо отримання публічної інформації, в якому просили:
Листом Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради від 23.10.2024р. №4578/01-18 позивача повідомлено про те, що відповідно Розпорядження голови обласної державної адміністрації. начальника обласної військової адміністрації, КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР визначено критично важливим для функціонування економіки забезпечення життедіяльності населення в особливий період у Запорізькій області. Враховуючи те, що КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР є об?єктом критичної інфраструктури та закладом охорони здоров?я. який надає спеціалізовану медичну допомогу, а запитувана Вами інформація стосується споруди цивільного захисту, існують законні підстави, передбачені ч. 2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» для обмеження у доступі до такої інформації. в інтересах охорони здоров?я населення оскільки її розголошення може створити загрозу життю та здоров?ю пацієнтам лікарні, мешканцям громади, посадовим особам та майну та шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
25 жовтня 2024 було направлено повторний Інформаційний запит № 2334 на доступ до інформації, вихідний номер: №2334/24 від 25.10.2024 на адресу Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, відповідно до якого було аргументовано протиправність відмови Відповідача та запитано аналогічну публічну інформацію .
Листом Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради від 01.11.2024р. №4904/01-14 позивача повідомлено про те, що відповідно Розпорядження голови обласної державної адміністрації. начальника обласної військової адміністрації, КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР визначено критично важливим для функціонування економіки забезпечення життедіяльності населення в особливий період у Запорізькій області. Враховуючи те, що КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР є об?єктом критичної інфраструктури та закладом охорони здоров?я. який надає спеціалізовану медичну допомогу, а запитувана Вами інформація стосується споруди цивільного захисту, існують законні підстави, передбачені ч. 2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» для обмеження у доступі до такої інформації. в інтересах охорони здоров?я населення оскільки її розголошення може створити загрозу життю та здоров?ю пацієнтам лікарні, мешканцям громади, посадовим особам та майну та шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Вказана відповідь є ідентичною до відповіді від 23.10.2024 року №4578/01-18.
З приводу цього суд зазначає, що відповідно частини 1 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Частиною другою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Отже, обмеження доступу до інформації можливе лише за умови доведення всіх трьох складових п. 1-3 ч. 2 ст. 6 Закону України Про доступ до публічної інформації).
Відповідачем не доведено наявність хоча б однієї з цих умов. Посилання на статус об`єкта критичної інфраструктури не є достатнім аргументом для обмеження доступу.
Крім того, технічні характеристики об`єкта (захисної споруди цивільного захисту) вже були публічно оприлюднені на сайті Prozorro (тендерна документація за ідентифікатором UA-2023-12-12-011462-a). Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України Про публічні закупівлі, ця інформація є вільнодоступною та безоплатною.
Також, акти здачі-приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) містять дані про бюджетні зобов`язання та використання бюджетних коштів, що, згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України Про доступ до публічної інформації, не може бути обмежено.
В даному випадку, відповідачем не доведено дотримання ним вимог частини 2 статті 6 Закону України №2939-VI.
За викладених обставин, суд вважає надану відповідачем відповідь на інформаційний запит такою, що суперечить вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки публічна інформація не є обмеженою.
При цьому, розпорядник інформації повинен керуватися принципом добросовісності і розсудливості та не застосовувати формалістичний підхід до вирішення питання, а максимально сприяти (на вимогу) запитувачу, наскільки це практично можливо, у доступі до публічної інформації, гарантованої статтею 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Відповідно до статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
За викладених обставин, суд вважає надані відповідачем відповіді на інформаційні запити такими, що суперечить вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки публічна інформація не є обмеженою, а розгляд такого запиту формальним та таким, що порушує право позивача на отримання публічної інформації.
З урахуванням того, що підставою для звернення позивача до суду є відмова у наданні інформації на запит, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині шляхом визнання протиправною відмову Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради у наданні інформації, запитуваної в інформаційному запиті Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» № 2334/24 від 25.10.2024.
У постановах від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18, від 04 вересня 2021 року у справі № 320/5007/20, від 14 вересня 2021 року у справі № 320/5007/20 Верховний Суд вказав, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Станом на момент подання вказаного позову, що підтверджується матеріалами справи, відповідачем було двічі протиправно обмежено доступ до інформації, що запитувалась позивачем.
Відтак відмова у наданні інформації є протиправною, а доступ до запитуваної інформації має бути забезпечено шляхом саме зобов`язання розпорядника інформації надати її за запитом в межах та у строки, що передбачені чинним законодавством.
Отже, ефективним способом захисту порушеного права Громадської організації Платформа Громадський контроль є зобов`язання Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради надати інформацію запитувану в інформаційному запиті Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» № №2334/24 від 25.10.2024.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд,
Визнати протиправною відмову Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради у наданні інформації, запитуваної в інформаційному запиті Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» № 2334/24 від 25.10.2024.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко