Справа № 300/8610/24
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" січня 2025 р. справа № 300/8610/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Благодійної організації "Благодійний фонд "Орфей-ІФ" про стягнення заборгованості в сумі 435,14 грн
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі позивач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), 11.11.2024 звернулося в суд з адміністративним позовом до Благодійної організації " Благодійний фонд "Орфей-ІФ" (далі відповідач, Благодійна організація "Благодійний фонд "Орфей-ІФ") про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків, пов`язаної з несвоєчасною виплатою заробітної плати за IV квартал 2019 року в сумі 435,14 грн.
Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, пов`язаної з несвоєчасною виплатою заробітної плати в розмірі 726,89 грн згідно поданого відповідачем звіту про нараховані внески, перерахування та витрати, пов`язані з загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за формою Ф4-ФСС з ТВП за IV квартал 2019 року, яка передана Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.13-14).
Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 18.11.2024 надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, поштове відправлення повернуто на адресу суду відділенням поштового зв`язку без вручення, з відміткою адресат відсутній з проставленням календарного штемпеля 25.11.2024 (а.с. 17-19).
Пунктом 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням терміну зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду 22.04.2021 у справі №0840/3762/18, від 12.08.2020 у справі №520/1066/2020.
Відтак, у силу вимог пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України слід вважати, що копія ухвали про відкриття провадження у справі вручена відповідачу належним чином.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, встановив таке.
Благодійна організація "Благодійний фонд "Орфей-ІФ" згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрована як юридична особа.
Судом встановлено, що Благодійна організація "Благодійний фонд "Орфей-ІФ", як страхувальником, подано до органу Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звіт про нараховані внески, перерахування та витрати, пов`язані з загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за формою Ф4-ФСС з ТВП за IV квартал 2019 року, в якому відповідачем відображено заборгованість по коштах загальнообов`язкового державного соціального страхування, що пов`язана з невиплатою заробітної плати в розмірі 435,14 грн (а.с. 7-8).
Відповідно до витягу з Акту приймання-передачі особових справ страхувальників від 28.03.2023 Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області передано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області справи страхувальників Івано-Франківської області, які станом на 01.01.2023 мають заборгованість зі сплати страхових коштів, в тому числі заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою тратою працездатності, пов`язану з несвоєчасною виплатою заробітної плати. При цьому, із вказаного акту вбачається, що борг Благодійної організації "Благодійний фонд "Орфей-ІФ" на загальну суму 435,14 грн не опрацьований заходами стягнення (а.с.6).
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.09.1999 №1105-XIV (у редакції Закону України Про внесення змін до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 21.09.2022 №2620-IX, що набрав чинності 01.01.2023) уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.
Пунктом 2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення вищенаведеного Закону України встановлено припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01.01.2023. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. Кабінету Міністрів України у встановленому порядку вжити заходів, що випливають із цього Закону.
Відповідно до пункту 7 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.09.1999 №1105-XIV стягнення та погашення заборгованості із страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, пенсійне страхування, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у тому числі в судовому порядку, у справах про банкрутство, за виконавчими документами, провадження за якими відкрито до дня набрання чинності цим Законом, здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду України.
Згідно з частиною другою статті 10 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом, а також інших видів заборгованості не застосовується.
Таким чином, позивач, як територіальний орган Пенсійного фонду України, має повноваження на звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості із страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, строк давності щодо стягнення яких не застосовується.
Згідно із пунктом 2 частини 2 статті 45 та частиною 6 статті 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (у редакції, що діяла до 01.01.2011) страхувальник зобов`язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань страхові внески, які є цільовим загальнообов`язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до 01.01.2011) страхувальники зобов`язані нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, вести облік коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, і своєчасно надавати органам Фонду встановлену звітність щодо цих коштів
Відповідно до цього Закону постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.2001 №16 затверджено Інструкцію про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яка була чинною та підлягала застосуванню на час подачі звітності.
Згідно з пунктами 7.3, 7.4, 7.5 вказаної Інструкції страхувальники щоквартально складають у двох примірниках наростаючим підсумком з початку року звіт за формою Ф4-ФСС з ТВП із зазначенням у ньому сум, нарахованих і сплачених страхових внесків та інших надходжень, а також сум, витрачених на виплату допомоги та здійснення інших заходів, фінансування яких проводиться за рахунок коштів Фонду. Звіт страхувальника роботодавця подається за підписами керівника та головного бухгалтера і завіряється печаткою страхувальника, а добровільно застрахованої особи - за її особистим підписом. Один примірник звіту за формою Ф4-ФСС з ТВП не пізніше 20-го числа наступного за звітним періодом місяця подається до органу Фонду, другий - залишається в бухгалтерії страхувальника.
Частиною 2 статті 30 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням передбачалось, що не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.
З 01.01.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2010 №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Закон №2464-VI), яким запроваджено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, та визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
Згідно з пунктом 3 розділу VIII Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 7 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону №2464-VI суми внесків, нарахованих на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 01.01.2011, та суми нарахованого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування до 01.01.2004, строк сплати яких не настав на 01.01.2011, не сплачені станом на 01.01.2011, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 01.01.2011.
Абзацом п`ятим пункту 7 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону №2464-VI передбачено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.
Згідно з абзацом шостим пункту 7 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону №2464-VI, на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.
Отже, стягнення із страхувальників заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, яка не сплачена у період до 01.01.2011, здійснюється відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості.
Відповідно до статей 1, 7, пункту 6 частини 2 статті 10, пунктів 2, 8 частини 2 статті 15 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, пункту 7 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та з метою оптимізації звітності страхувальників, що подається до Фонду соціального страхування України, правлінням Фонду соціального страхування України прийнято постанову від 12.12.2018 №28 Про деякі питання обліку заборгованості страхувальників зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України, підпунктом 1.1 пункту 1 якої установлено, що страхувальники, які мають заборгованість зі сплати страхових коштів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та/або на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, подають до відділень робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) Звіт по заборгованості страхувальника зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України до повного погашення заборгованості за формою, наведеною у додатку до постанови.
З огляду на Методичні рекомендації Фонду соціального страхування України від 05.02.2019 щодо заповнення Звіту по заборгованості страхувальника зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України, у Звіті терміни вживаються у такому значенні: заборгованість зі сплати страхових внесків, пов`язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати це заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та/або на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві, нарахованих до 01.01.2011, що пов`язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати; недоїмка зі сплати страхових внесків заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та/або на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві, своєчасно не нарахованих та/або не сплачених до 01.01.2011.
Згідно із підпунктом 1.3 пункту 1 постанови правління Фонду соціального страхування України №28 від 12.12.2018 Про деякі питання обліку заборгованості страхувальників зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України, стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01.01.2011, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.2001 №16, погодженою з Національним банком України 02.10.2001, що діяла на момент виникнення такої заборгованості.
Згідно з абзацом третім пункту 5.1 Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.2001 №16, не сплачені в строк страхові платежі стягуються в доход Фонду зі страхувальника, згідно з Порядком надіслання органам державної податкової служби подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків та інформації про скасування або зміну суми нарахованого податкового зобов`язання за рішенням суду (господарського суду) від інших контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2001 №1387, та Угоди про інформаційне співробітництво між Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Державною податковою адміністрацією України від 25.04.2003. Указані платежі можуть стягуватись із страхувальника також у судовому порядку.
Відтак, відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення у відповідача відповідної заборгованості в період до 01.01.2011, стягнення із страхувальників заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням могло здійснюватися двома альтернативними порядками: або в адміністративному згідно з Порядком надіслання органам державної податкової служби подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків та інформації про скасування або зміну суми нарахованого податкового зобов`язання за рішенням суду (господарського суду) від інших контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2001 №1387, або в судовому.
Як встановлено судом, відповідач допустив заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, пов`язану з несвоєчасною виплатою заробітної плати в сумі 435,14 грн, що підтверджується звітом про нараховані внески, перерахування та витрати, пов`язані з загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за формою Ф4-ФСС з ТВП за IV квартал 2019 року (а.с. 7-8).
Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.
На виконання вимог частин 5 та 7 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 21.09.2022 №2620-IX, управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області забезпечено передачу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області особових справ страхувальників Івано-Франківської області, які станом на 01.01.2023 мають заборгованість зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України, в тому числі з капіталізованих платежів, що оформлено актом приймання-передачі від 28.03.2023 (а.с. 6).
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, пов`язану з несвоєчасною виплатою заробітної плати в сумі 435,14 грн.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд робить висновок про обґрунтованість поданого позову, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Як наслідок, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позивачу рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.