Справа № 520/16155/2020
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 січня 2025 року № 520/16155/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області (61057, Харківська обл., Харківський р-н, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 46, код 43983495) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан"(вул. Дніпропетровська, буд. 223, к. 8-8, м. Мерефа, Харківський район, Харківська область, 62472, код 30588785) про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан", в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить суд: стягнути до бюджету кошти у розмірі 1458485,04 гривень в рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" п.н. 30588785, вул. Дніпропетровська, буд.223, к.8-8, м. Мерефа, Харківський район, Харківська область, 62472, з усіх відкритих розрахункових рахунків.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 28 квітня 2023 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року та Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2021 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматичного розподілу Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року справу передано для подальшого розгляду судді Рубан В.В.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2023р. справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023р. витребувано у позивача Головного управління ДПС у Харківській області:

- завірені належним чином копій реєстрів, передбачених пунктом 20 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 569 та пунктом 200.6.-1 ст. 200-1 Податкового кодексу України, на підставі яких з рахунку ТОВ Титан в СЕА ПДВ Держказначейством перераховані до бюджету 1 831 830,0 грн. за період з 15.01.20 по 28.12.20;

- інформацію про сплату зазначеного в позовній заяві податкового боргу ТОВ Титан з ПДВ в сумі 1 764 256,2 грн. в період з 26.10.2020 р. по теперішній час;

- інформацію про залишок облікованої в інтегрованій картці платника податків ТОВ Титан заборгованості по податковими деклараціями з ПДВ за листопад та грудень 2019 року, січень-липень 2020 року.

- інформацію стосовно актуальності спірної заборгованості на даний час.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, у відповідача наявний податковий борг у розмірі 1458485,04, який виник внаслідок несплати податкових зобов`язань з ПДВ, задекларованих в податкових деклараціях Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" з ПДВ за період з листопада 2019 року по липень 2020 року включно.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Титан", надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не погоджується з вказаною в позовній заяві сумою податкового боргу з ПДВ, оскільки зазначена сума була самостійна сплачена відповідачем протягом року, що підтверджується платіжними дорученнями та банківськими квитанціями про сплату податкових зобов`язань з ПДВ.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, зазначає наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Титан" () у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа.

За даними інтегрованої картки платника податків станом на 03.03.2021 за відповідачем обліковувався податковий борг зі сплати податку на додану вартість в розмірі 1458485,04 грн., який виник за наступних підстав:

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 1542768,04 грн. нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 20.01.2020 №;

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 6186,00 грн. нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 17.02.2020 №;

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 8922,00 грн. нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 20.03.2020 №;

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 11791,00 грн. нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 21.04.2020 №;

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 1018,00 грн. нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 20.05.2020 №;

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 1069,00 грн. нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 19.06.2020 №;

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 1390,00 грн. нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 17.07.2020 №;

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 1398,00 грн. нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 18.08.2020 №.

Відповідно до ITC «Податковий блок» в інтегрованій картці з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (послуг, робіт) протягом 26.10.2021 по 23.08.2023 підприємством ТОВ «ТИТАН» п. н. 30588785 сплачено 180 921,42 гривень, а саме:

- 01.11.2021 зараховано 50 000,00 гривень як сплата коштів у рахунок погашення податкового боргу згідно платіжного доручення № 3298 від 01.11.2021;

- 15.11.2021 зараховано 50 000,00 гривень як сплата коштів у рахунок погашення податкового боргу згідно платіжного доручення № 3380 від 15,11.2021;

- 26.11.2021 зараховано 1655,00 гривень - надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ згідно платіжного доручення №319121556 від 26.11.2021;

- 29.11.2021 зараховано 50 000,00 гривень як сплата коштів у рахунок погашення податкового боргу згідно платіжного доручення № 3501 від 29.11.2021;

- 28.12.2021 зараховано 1 489,00 гривень - надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ згідно платіжного доручення № 334284357 від 28.12.2021;

- 10.01.2022 зараховано 23 253,42 гривень як сплата коштів у рахунок погашення податкового боргу згідно платіжного доручення № 26 від 10,01,2022;

- 24.01.2022 зараховано 1 370,00 гривень - надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ згідно платіжного доручення № 345750771 від 24.01.2022;

- 23.02.2022 заховано 2 146,00 гривень - надходження до бюджету коштів з рахунків системі електронного адміністрування ПДВ згідно платіжного доручення № 360141179 від 23.02.2022;

- 31.07.2023 зараховано 1 008,00 гривень - надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ згідно платіжного доручення № 533058602 від 31.07.2023.

Відповідно до ITC «Податковий блок» по підприємству ТОВ «ТИТАН» станом на 23.08.2023 заборгованість по податковим деклараціям з ПДВ за листопад та грудень, січень - липень 2020 року становить 157 906,74 гривень, а саме:

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 125 124,74 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 20.01.2020 № (нараховано платником податків 1730314,00 гривень; враховуючи часткову сплату - до 125 124,74 гривень);

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 6186,00 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 17.02.2020 № ;

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 8922,00 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 20.03.2020 № ;

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 11791,00 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 21.04.2020 № ;

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 1018,00 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 20.05.2020 № ;

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 1069,00 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 19.06.2020 № ;

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 1390,00 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 17.07.2020 № ;

- податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 1398,00 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 18.08.2020 № .

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин (дату звернення ГУ ДПС до суду з адміністративним позовом), далі так само) передбачено право контролюючих органів на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 цієї статті зі змінами, внесеними згідно із Законом №466-IX від 16.01.2020).

Пунктом 95.3 статті 95 ПК визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Усталеною є практика Верховного Суду (зокрема, але не виключно постанови від 13.02.2018 (справа №826/18379/14), від 19.02.2019 (справа №807/495/17), від 03.02.2022 (справа №560/4343/19), від 14.02.2022 (справа №826/9711/17)), що предметом доказування у справах про стягнення податкового боргу є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку, зокрема: наявність узгодженого грошового зобов`язання; складові основної суми боргу, штрафних (фінансових) санкцій, пені; підстави виникнення податкового боргу; момент його виникнення; встановлення факту сплати (несплати) податкового боргу в добровільному порядку; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в порядку, встановлених Податковим кодексом України.

Відповідно до абзацу першого пункту 57.1 статті 57 ПК платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК).

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (абзац перший пункту 59.1 статті 59 ПК).

У разі не виконання платником податків обов`язку щодо своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання контролюючий орган відповідно до компетенції, встановленої нормами ПК, здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків. Ця компетенція стосується, зокрема виявлення джерел погашення податкового боргу та контролю за дотриманням платником податків черговості погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Встановлена пунктом 87.9 статті 87 ПК заборона платникам спрямовувати кошти на погашення суми грошового зобов`язання до повного погашення податкового боргу (крім випадків, визначених цим же пунктом) кореспондується з обов`язком контролюючого органу зараховувати сплачені платником податків кошти в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до пункту 200-1.7 статті 200-1 ПК кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Зазначене кореспондується з першим реченням абзацу четвертого пункту 87.1 статті 87 ПК, відповідно до якого не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Підпунктом 14.1.39. п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Тобто, передумовою для стягнення податкового боргу є узгодженість грошових зобов`язань.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015р. № 1204, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Підпунктом 42.1, п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

В позовній заяві позивачем зазначено, що з метою інформування Товариства про наявність податкового боргу йому направлено податкову вимогу від 03.01.2019 №54-56, яка з дати її вручення не втратила юридичної сили, оскільки податковий борг не переривався.

На підтвердження вказаним обставин до позову додано корінець податкової вимоги від 03.01.2019 №54-56 та повідомлення про вручення поштового відправлення направленого на адресу відповідача, в якому зроблена відмітка, що поштове відправлення отримане за довіреністю 17.01.2019 р., при цьому, суд зазначає, що з вказаного повідомлення неможливо встановити вміст поштового відправлення, опис вкладення відсутній.

Верховний Суд в постанові від 08 серпня 2018 року по справі № 812/41/17 зазначив, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Отже, суд зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів узгодження грошового зобов`язання.

Крім того, відповідач не погоджується з вказаною у позовній заяві сумою податкового боргу з ПДВ, та зазначає, що ним самостійна була сплачена відповідна сума протягом року. До матеріалів справи відповідачем надані платіжні доручення та банківські квитанції про сплату податкових зобов`язань з ПДВ, загальна суму сплати за наданими платіжними документами складає 1831830,00 грн.

Судом під час судового розгляду встановлено, що сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан" податкові зобов`язання з ПДВ зараховувались податковим органом на погашення інших нарахувань, в тому числі штрафів за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, що не заперечується сторонами.

Отже, позивач не заперечує аргументу відповідача про те, що податковий орган здійснював зарахування коштів за рахунку ТОВ "Титан" в СЕА ПДВ на погашення податкового боргу замість оплати поточних податкових зобов`язань з ПДВ, але позивач заперечує про протиправність вказаних дій.

На виконання ухвали суду про витребування доказів, позивач повідомив суд, що відповідно до ITC «Податковий блок в інтегрованій картці з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (послуг, робіт) протягом 26.10.2021 по 23.08.2023 підприємством ТОВ «ТИТАН» п. н. 3058;8785, сплачено 180 921,42 гривень, а саме: 01.11.2021 зараховано 50 000,00 гривень як сплата коштів у рахунок погашення податкового боргу згідно платіжного доручення № 3298 від 01.11.2021; 15.11.2021 зараховано 500 00,00 гривень як сплата коштів у рахунок погашення податкового боргу згідно платіжного доручення № З 3 80 від 15.11.2021; 26.11.2021 зараховано 1 655,00 гривень - надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ згідно платіжного доручення № 319121556 від 26.11.2021; 29.11.2021 зараховано 50 000,00 гривень як сплата коштів у рахунок погашення податкового боргу згідно платіжного доручення № 3501 від 29.11.2021; 28.12.2021 зараховано 1 489,00 гривень - надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ згідно платіжного доручення №334284357 від 28.12.2021; 10.01.2022 зараховано 23 253;42 гривень як сплата коштів у рахунок погашення податкового боргу згідно платіжного доручення № 26 від 10.01.2022; 24.01.2022 зараховано 1 370,00 гривень - надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ згідно платіжного доручення № 345750771 від 24.01.2022; 23.02.2022 заховано 2 146,00 гривень - надходження до бюджету коштів з рахунків системі електронного адміністрування ПДВ згідно платіжного доручення № 360141179 від 23.02.2022; 31.07.2023 зараховано 1 008,00 гривень - надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ згідно платіжного доручення № 533058602 від 31.07.2023.

Крім того, позивачем вказано, що відповідно до ITC «Податковий блок» по підприємству ТОВ «ТИТАН» станом на 23.08.2023 заборгованість по податковим деклараціям з ПДВ за листопад та грудень, січень - липень 2020 року становить 157 906,74 гривень, а саме: податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 125 124,74 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 20.01.2020 № (нараховано платником податків 1730314,00 гривень; враховуючи часткову сплату - до 125 124,74 гривень); податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 6186,00 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 17.02.2020 № ; податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 8922,00 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 20.03.2020 № ; податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 11791,00 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 21.04.2020 № ; податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 1018,00 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 20.05.2020 № ; податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 1069,00 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 19.06.2020 № ; податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 1390,00 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 17.07.2020 № ; податкових зобов`язань самостійно визначених платником податків у розмірі 1398,00 гривень нарахованих згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 18.08.2020 № .

Копій реєстрів для, перерахування до бюджету сум узгоджених податкових зобов`язань коштів з системи електронного адміністрування податку на додану вартість позивачем не надано, при цьому вказано, що реєстри для перерахування до бюджету сум узгоджених податкових зобов`язань відповідно до п.20 Порядку № 569 не є в розпорядженні ГУ ДПС у Харківській області, оскільки згідно положень ст. 200і ПКУ вказані реєстри формуються саме центральним органом, тобто ДПС України.

Згідно п. 200.1.2. ст. 200-1 Податкового кодексу України, платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 87.1 статті 87 цього Кодексу.

Згідно абзацу 2 п. 87.1. ст. 87 Податкового кодексу України, джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Згідно абзацу 4 п. 87.1. ст. 87 Податкового кодексу України, не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу. Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин (дату звернення ГУ ДПС до суду з адміністративним позовом), далі - так само) передбачено право контролюючих органів на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 цієї статті зі змінами, внесеними згідно із Законом №466-IX від 16.01.2020).

Спеціальною нормою, яка регулює стягнення коштів, у тому числі, з рахунків в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є норма абзацу першого пункту 95.3 статті 95 ПК, згідно з якою стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам.

Зазначеному кореспондують положення другого речення абзацу четвертого пункту 87.1 статті 87 ПК, відповідно до якого для погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 Порядку формування та надсилання реєстру платників податків для перерахування коштів до бюджету в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість в умовах дії системи електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.11.2015 №1009 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.12.2015 за №1523/27968) підставою для формування реєстру є наявність: рішення суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг; суми податкового боргу з податку на додану вартість у платника податку, щодо якого прийняте вищезазначене рішення про стягнення коштів, станом на дату формування реєстру.

Реєстр формується на підставі надходження до органу ДФС рішень суду про стягнення коштів. Реєстр надсилається ДФС до Казначейства в електронному вигляді з дотриманням вимог законодавства щодо захисту інформації не пізніше наступного робочого дня, що настає за днем його формування. Списання коштів з електронного рахунку платника податку, відкритого у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відповідно до реєстру здійснюється Казначейством у межах залишку коштів, що обліковуються на такому рахунку.

Застосування наведених норм дає підстави виснувати, що за відсутності відповідного судового рішення контролюючим органам забороняється ініціювати списання з рахунків в СЕА ПДВ кошти, які належать платникові, на погашення податкового боргу. Кошти на рахунках в СЕА ПДВ можуть бути визнані джерелом погашення податкового боргу в процедурі примусового погашення податкового боргу тільки за рішенням суду.

Це відповідає і висновку Верховного Суду у постанові від 19.03.2021 у справі №826/13602/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС при виборі і застосування норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Абзац 4 п. 87.1. ст. 87 Податкового кодексу України прямо встановлює, що для погашення податкового боргу з ПДВ за рахунок коштів на електронному рахунку платника, податковий орган повинен надіслати в Держказначейство відповідний реєстр.

Позивачем до матеріалів справи не надано реєстрів, передбачених абзацом 4 п. 87.1. ст.87 Податкового кодексу України.

Таким чином, докази, що містяться у матеріалах справи, у своїй сукупності не дають змоги суду встановити наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" податкового боргу у розмірі 1458485,04 гривень.

Отже, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління ДПС у Харківській області не довів наявність обставин з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.