Справа № 520/26027/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року Справа № 520/26027/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить: - визнати протиправним та скасувати рішення Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області (Код за ) викладене у листі від 13.08.2024 вих.№ 04-09/2495, прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд адміністративного акта за нововиявленими обставинами від 05.08.2024 (дата надходження 08.08.2024); - зобов`язати Кегичівську селищну раду Красноградського району Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.08.2024 (дата надходження 08.08.2024) про перегляд адміністративного акта за нововиявленими обставинами та прийняття адміністративного акта, який змінює попередній адміністративний акт Акт перевірки обставин звернення громадянки ОСОБА_1 щодо визначення спільної межі між суміжними земельними ділянками та дотримання правил добросусідства від 27.06.2024року, складений тимчасовою комісією Кегичівської селищної ради, з врахуванням Рішення XXVII сесії V скликання Розсохуватської сільської ради Кегичівського району Харківської області від 21 травня 2010 року №157 Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та з врахуванням вимог п. 6.1.41 Державних будівельних норм ДБН Б.2.2- 12:2019 Планування та забудова територій.

В обґрунтування позову покликається на те, що 05.08.2024 звернувся до відповідача із заявою у порядку Закону України «Про адміністративну процедуру». Отримано відповідь від відповідача на таку заяву, однак така є протиправною через неповноту з`ясування усіх обставин справи. У зв`язку із наведеним звернувся до суду за захистом свого обрушеного права.

Відповідачем не подано до суду відзив, який би містив заперечення на позов.

Ухвалою суду від 20.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відтак розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Суд становив, 05.08.2024 позивачем подано до відповідача заяву у відповідності до Закону України «Про адміністративну процедуру», у якій просив: прийняти адміністративний акт, який змінює попередній адміністративний акт акт перевірки обставин звернення громадянки ОСОБА_1 щодо визначення спільної межі між суміжними земельними ділянками та дотримання правил добросусідства від 27.06.2024 , складений тимчасовою комісією Кегичівської селищної ради для здійснення контролю за додержанням громадянами правил добросусідства та території Кегичівської селищної ради, за нововиявленими обставинами. Розгляд заяви просить розгляду за її участі.

Кегичівська селищна рада Харківської області 13.08.2024 листом № 04-09/2495 розглянула заяву позивача вхідний № 3028/04-09 від 08.08.2024 у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та повідомила наступне:

«Слід звернути увагу, що процедура оформлення права на земельну ділянку включає в себе декілька етапів, а саме: отримання дозволу на виготовлення документації із землеустрою (за потреби); замовлення документації із землеустрою та її виготовлення; внесення відомостей до ДЗК; затвердження документації із землеустрою та передача земельної ділянки у власність (користування); державна реєстрація речового права.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про землеустрій» розробниками документації із землеустрою є юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який с відповідальним за якість робіт із землеустрою або фізичні особи підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Згідно із частиною 5 статті 26 Закону України «Про землеустрій» подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення. відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника. документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, внесення змін до Державного земельного кадастру (зміна, координат, конфігурації земельної ділянки, тощо) належить до виключної компетенції розробника.

Крім того, звертаємо Вашу увагу, що в рішенні ХХVII сесії Розсохуватської сільської ради V скликання від 21 травня 2010 року №№157-V «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянки» зазначена площа земельної ділянки 0,24 є орієнтовною. В той час, як розроблення документації із землеустрою покликане саме визначити фактичну площу земельної ділянки.

Тому, посилатися на площу земельної ділянки, зазначену в рішенні органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації і землеустрою, як на сталу величину, є, щонайменше, недоцільним.

Роз`яснюємо, що, в силу вимог абз. 2 ч. 3 ст. 79 Закону України «Про звернення громадян», ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, прийняте за результатами розгляду звернення рішення може бут оскаржене до Харківського окружного адміністративного суду шляхом подання адміністративного позову протягом тридцяти календарних днів з дня доведення його до відома заявника».

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним у зв`язку із чим звернувся о суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» (далі - Закон) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що реалізація права на звернення має наслідком виникнення кореспондуючого обов`язку органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів його розглянути і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 800/416/17.

Суд зазначає, що відповідач у своїй діяльності має додержуватися вимог законодавства і не може виходити за межі наданих йому повноважень.

Натомість позивач наводить аргументи про те, що зверталась у порядку Закону України «Про адміністративну процедуру», відносено чого суд зазначає наступне.

У частині 2 статті 19 Конституції України та частині 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року № 2073-IX адміністративний орган розглядає і вирішує справи, віднесені до його відання законом (предметна компетенція) (ч.1 ст.21).

Згідно з Закону України «Про адміністративну процедуру» принципи: 1) обґрунтованість, згідно з яким адміністративний орган (зокрема до якого віднесено органи місцевого самоврядування) забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи; адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи; адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом; адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону; та 2) відкритість, згідно з яким учасник адміністративного провадження має право знати про початок адміністративного провадження та про своє право на участь у такому провадженні, а також право на ознайомлення з матеріалами відповідної справи; 3) гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні, відповідно до якого особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Право бути почутим, або право голосу, є одним із ключових принципів процесуальної справедливості. Ним вимірюється повага до особи, до її гідності, причому не тільки під час якогось процесу. Цей принцип є важливим під час вирішення процедурних питань в управлінській сфері. Якщо право особи бути почутою не забезпечується, то не виконується й процесуальна справедливість, значить, будь-який акт чи дія органів публічної влади є нікчемними.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Велика палата Верховного Суду у справі № 520/12022/17 виклала правову позицію стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес».

З огляду на викладене вище суд прийшов переконання про те, що під час розгляду заяви позивача від 05.08.2024 відповідач не перевірив обставин щодо змісту та мети формулювання заяви; безпосередньо не дослідив доказів, що стосувалась питання, які викладені у заяві позивача, та не надав їм оцінки у рішенні, яке оформлено листом від 13.08.2024; жодним чином не виклав мотивувальну частину такого рішення, не заслухав позивача з цього питання, хоч така виклала намір бути присутньою під час розгляду її заяви; натомість, відмовив у заяві позивача покликаючись лише на норми нормативно-правових актів.

Обов`язок суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки (постанови Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 814/2222/17, 13.11.2018 у справі № 826/20369/14).

Рішення, яке приймається суб`єктом владних повноважень у межах його дискреційних повноважень є правомірним лише за умови, що воно відповідає всім критеріям, що визначені частиною другою статті 2 КАС України (висновки ВС у справі №380/13558/21).

Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.

З огляду на викладене вище суд прийшов висновку про те, що рішення суб`єкта владних повноважень, оформлене листом від 13.08.2024, не містить чітких відповідей на поставлене у заяві від 05.08.2024 питання; відповідачем не вчинено значимих й обов`язкових дій, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені, що вплинуло на прийняття протиправного рішення, яке на переконання суду слід скасувати.

З метою ефективного способу захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 05.08.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, суд прийшов висновку про задоволення позову частково.

У відповідності до ст. 139 КАС України у зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області, оформлене листом від 13.08.2024 № 04-09/2495.

Зобов`язати Кегичівську селищну раду Красноградського району Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.08.2024 (вх. № 3028/04-09), з урахуванням висновків суду, викладений у цьому судовому рішенні.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач Кегичівська селищна рада Красноградського району Харківської області, місцезнаходження Харківська область, Красноградський район, смт Кегичівка, вулиця Волошина, будинок № 33, .

Повне судове рішення складено та підписано суддею 14.01.2025.

Суддя М. І. Садова