Справа № 340/6416/24
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/6416/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку загального провадження (письмового) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Олто до Головного управління Державної податкової служби в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління Державної податкової служби в Кіровоградській області №2 від 01.07.2024 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1 994 147 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає про неправомірність призначення та проведення перевірки, оскільки товариство безпосередньо перед початком перевірки не отримувало від контролюючого органу жодних запитів. Вказує, що перевірку контролюючим органом проведено фактично через три роки після надходження останнього із запитів на адресу товариства. Також зазначає, що господарські операції з ФГ «Агроднестер» мали реальну господарську ціль - забезпечення діяльності товариства та досягнення його мети - отримання прибутку. Товар, відвантажений постачальником мав реальний і товарний характер. Надані до перевірки документи, повною мірою підтверджують рух активів та зміну майнового стану кожного учасника проведених господарських взаємовідносин. Факт переходу права власності на товар до покупця посвідчується відповідними актами передачі права власності на товар, до кожної партії товару. Позивачем, на підставі проведених господарських операцій та їх документального оформлення, в повному обсязі доведено в ході документальної перевірки правомірність декларування податкового кредиту з ПДВ по операціям із ФГ Агроднестер. Отже, вважає, що висновки контролюючого органу, щодо відсутності фактичного отримання кукурудзи 3-го класу від ФГ Агроднестер є передчасними та не обґрунтованими. Проведені господарські операції ТОВ Фірма Олто з ФГ Агроднестер належним чином відображені у бухгалтерському та податковому обліку, звітності. Факт виконання договірних зобов`язань сторонами підтверджується зареєстрованими податковими накладними, видатковими накладними, платіжними інструкціями, договором, специфікацією тощо. ТОВ Фірма Олто проводилась оплата вартості товару, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями та не заперечується контролюючим органом. При цьому, будь-яких доказів на підтвердження того, що товариство або контрагент не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по спірним операціям та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання зобов`язань, в акті перевірки ревізорами не наведено. Наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю. Враховуючи наведене позивач вважає, що податкове повідомлення рішення №2 від 01.07.2024 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 07.10.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено на 04.11.2024 підготовче засідання. (а.с.179).

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог (а.с.182-197), посилаючись на те, що під час доперевірочного аналізу ГУ ДПС у Кіровоградській області виявлено факти, що свідчили про недостовірність визначення ТОВ ФІРМА ОЛТО даних податкового кредиту та у відповідності до пп.16.1.5, п.п.16.1.7 п.16.1 ст.16, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України на адресу платника направлено запит про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) від 22.03.2021 року №1106/12/11-28-07-02-08 по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ФГ АГРОДНЕСТЕР () за січень 2021 року на суму ПДВ 1 994 147 грн, що містяться у податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2021 року. ТОВ ФІРМА ОЛТО на вказаний запит надана відповідь б/н (вх. №7770/6 від 14.04.2021), відповідно до якої відмовлено в наданні пояснень та їх документального підтвердження. 08.12.2023 року набрав чинності Закон України від 09.11.2023 року №3453-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок, яким відновлено проведення документальних позапланових перевірок, зокрема на підставі п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПКУ. Таким чином, у ГУ ДПС у Кіровоградській області були наявні підстави для прийняття рішення про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ ФІРМА ОЛТО відповідно до вимог Податкового кодексу України. За результатами перевірки позивача складено акт від 05.06.2024 № 8117/11-28-07-02/24744314, який вручено під розписку представнику ТОВ ФІРМА ОЛТО. Зазначає, що перевіркою ТОВ ФІРМА ОЛТО встановлені порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) на 1 994 147 грн за січень 2021 року. Перевіркою не підтверджено факт транспортування задекларованого ТОВ ФІРМА ОЛТО як придбаний у постачальника ФГ АГРОДНЕСТЕР товару (кукурудзи 3 класу врожаю 2020 року) у січні 2021 року. Зазначене свідчить про відсутність фактичного руху (переміщення) кукурудзи 3 класу врожаю 2020 року в кількості 1432,92 т саме від ФГ АГРОДНЕСТЕР та про відображення поставки тільки на паперових носіях з метою документального оформлення господарських операцій з їх постачання, які в дійсності не відбулися в реальному просторі та часі. За результатами перевірки не підтверджено можливість здійснення ФГ АГРОДНЕСТЕР господарських операцій з ідентифікованим товаром (кукурудза 3 класу 2020 року врожаю) у зв`язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва (відсутнє дійсне формування активу), відсутністю виробничих та матеріальних ресурсів, відсутністю декларування придбання супутніх послуг для здійснення господарської діяльності, відсутністю підтвердження фактичного руху товару (транспортування) від ФГ АГРОДНЕСТЕР та відображення поставки вказаного товару тільки на паперових носіях з метою документального оформлення господарських операцій з його постачання, які в дійсності не відбулися в реальному просторі та часі. Відсутність факту придбання ФГ АГРОДНЕСТЕР товару по ланцюгу постачання свідчить про неможливість її реалізації на адресу ТОВ ФІРМА ОЛТО у січні 2021 року на загальну суму 11 964 882 грн, в т.ч. ПДВ 1 994 147 грн. Отже, вважає, що задекларовані господарські операції з придбання у ФГ АГРОДНЕСТЕР кукурудзи 3 класу 2020 року врожаю на загальну суму 11 964 882 грн, в т.ч. ПДВ 1 994 147 грн у січні 2021 року не відбулися у дійсності. Рух активу від ФГ АГРОДНЕСТЕР до ТОВ ФІРМА ОЛТО в дійсності не відбувся. Надані ТОВ ФІРМА ОЛТО первинні документи не опосередковувалися реальним рухом активів між ТОВ ФІРМА ОЛТО та ФГ АГРОДНЕСТЕР. При цьому, товар, ідентичний відображеному ТОВ ФІРМА ОЛТО в бухгалтерському обліку, як придбаний у ФГ АГРОДНЕСТЕР, оприбуткований у перевіряємому періоді по бухгалтерському рахунку 281 та експортований в подальшому на адресу покупця-нерезидента Coraleni Trading LTD, Кіпр (країна призначення Єгипет), що підтверджується МД від 17.02.2021 №UA500090/2021/001179. Отже, на думку відповідача, фактично мало місце використання в господарській діяльності товару, джерело походження якого не встановлене. Таким чином, ТОВ ФІРМА ОЛТО внаслідок допущених порушень податкового законодавства завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) на 1 994 147 грн за січень 2021 року. Враховуючи вищезазначене, вважає, що висновки, викладені в акті документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ФІРМА ОЛТО від 05.06.2024 №8117/11-28-07-2/24744314, є правомірними в повному обсязі. Отже порушення, які викладені в акті позапланової виїзної перевірки відповідають вимогам чинного податкового законодавства. Таким чином, податковим органом було дотримано всіх вищевказаних норм та правомірно прийнято вищезазначені рішення відповідно до чинного законодавства.

Підготовче судове засідання 04.11.2024 відкладено на 22.11.2024 у зв`язку з неявкою представника відповідача. (а.с.223)

Представником позивача надана відповідь на відзив, в якій повністю не погоджується з доводами відповідача (а.с.226-234)

Ухвалою суду від 22.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 12.12.2024 (а.с.239).

У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, представник відповідача заперечував та просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до усної ухвали занесеної до протоколу судового засідання від 12.12.2024 року вирішено подальший розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження (а.с.242).

Дослідивши подані суду письмові докази, заслухавши представників сторін, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

ТОВ ФІРМА ОЛТО зареєстроване як юридична особа з 05.05.1997 року, основним видом економічної діяльності є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. У перевіряємий період ТОВ ФІРМА ОЛТО було платником податку на додану вартість (а.с.23-24, 26).

На підставі наказу Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 17.05.2024 року №383-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача щодо дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ФГ АГРОДНЕСТЕР () за січень 2021 року - показників декларації з податку на додану вартість за січень 2021 року (а.с.27).

За результатами перевірки ТОВ ФІРМА ОЛТО складено акт від 05.06.2024 №8117/11-28-07-02/24744314 (а.с.28-58), висновками якого зафіксовано порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2 п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) на 1 994 147 грн за січень 2021 року.

Позивачем подано до ГУ ДПС у Кіровоградській області заперечення від 17.06.2024 р. №17-06/24 на акт перевірки від 05.06.2024 (а.с.69-85).

За результатами розгляду поданих ТОВ ФІРМА ОЛТО заперечень, відповідачем складено висновок від 26.06.2024 №104/11-28-07-02, відповідно до якого висновки акту перевірки від 05.06.2024 № 8117/11-28-07-02/24744314 залишено без змін (а.с.86-90).

ГУ ДПС у Кіровоградській області на підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 01 липня 2024 року №2, відповідно до якого позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1994147 грн. (а.с.92-94).

Представником ТОВ ФІРМА ОЛТО до ДПС України подано скаргу на податкове повідомлення рішення від 01 липня 2024 року №2 (а.с.95-111).

Відповідно до рішення від 24.07.2024 року строк розгляду скарги продовжено (а.с.112).

Рішенням ДПС України від 04.09.2024 року, податкове повідомлення рішення від 01 липня 2024 року №2 залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.113-124).

Щодо підстав проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що контролюючим органом на адресу платника направлено запит про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) від 22.03.2021 року № 1106/12/11-28-07-02-08 по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ФГ АГРОДНЕСТЕР () за січень 2021 року на суму ПДВ 1 994 147 грн, що містяться у податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2020 року (а.с.198-199).

ТОВ ФІРМА ОЛТО на вказаний запит надана відповідь б/н (вх. №7770/6 від 14.04.2021), відповідно до якої відмовлено в наданні пояснень та їх документального підтвердження (а.с.200-201).

Відповідно до положень п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (далі ПК України) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з нормами п.102.1. ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

При цьому, відповідно до п.52-2 підрозд.10 розд. ХХ Перехідні положення ПК України, встановлено мораторій на проведення документальних перевірок на період з 18.03.2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема на проведення перевірок на підставі п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПКУ. На період з 18.03.2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст. 102 ПК України.

Карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено на всій території України з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року.

Разом з цим, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відповідно до Законів України були внесені зміни до пп.69.2 п. 69 підрозд. 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України стосовно обмеження на проведення документальних перевірок під час дії воєнного надзвичайного стану, яким з 24.02.2022 року було встановлено мораторій на проведення документальних планових та позапланових перевірок. Також, відповідно до п.п.69.9 п.69 підрозд. 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, тимчасово, до 01 серпня 2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством.

08.12.2023 року набрав чинності Закон України від 09.11.2023 року №3453-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок, яким відновлено проведення документальних позапланових перевірок, зокрема на підставі п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України.

Таким чином, у ГУ ДПС у Кіровоградській області були наявні підстави для прийняття рішення про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ ФІРМА ОЛТО відповідно до вимог ПК України.

Щодо виявлених порушень, суд зазначає наступне.

За результатом проведеної перевірки, відповідач дійшов висновку про не підтвердження можливості здійснення контрагентом-постачальником ФГ АГРОДНЕСТЕР господарських операцій з постачання ідентифікованих товарів (кукурудза 3 класу 2020 року врожаю) у зв`язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва (відсутнє дійсне формування активу), відсутністю виробничих та матеріальних ресурсів, відсутністю декларування придбання супутніх послуг для здійснення господарської діяльності, відсутністю підтвердження фактичного руху товару (транспортування) від ФГ АГРОДНЕСТЕР та відображення поставки вказаного товару тільки на паперових носіях з метою документального оформлення господарських операцій з його постачання, які в дійсності не відбулися в реальному просторі та часі. Відсутність факту виробництва або придбання контрагентом-постачальником ФГ АГРОДНЕСТЕР вищевказаного товару по ланцюгу постачання, свідчить про неможливість його реалізації на адресу ТОВ ФІРМА ОЛТО.

Судом встановлено, що 20.01.2021 року між ТОВ ФІРМА ОЛТО (Покупець) та ФГ Агроднестер (Постачальник) укладено договір поставки №20/01-2-21, щодо поставки кукурудзи 3-го класу 2020 року врожаю (далі - товар), на умовах визначених специфікацією (а.с.126-129).

Між сторонами підписано специфікацію №1 до вказаного договору, якою визначено умови поставки транспортом - DАР: ваги ТОВ Транс-Сервіс, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська, буд.32, що являє собою морський термінал, розташований на території ДП МТП Чорноморськ. Транспорті витрати по доставці товару в пункті/місці поставки покладаються на постачальника. Обсяг поставки становить 1 500 тон (±10%) (а.с.130).

За фактом поставки ФГ Агроднестер 1 432,92 тони кукурудзи загальною вартістю 11964 882,00 грн., в т.ч. ПДВ 1994 147,00 грн., на виконання умов вказаного договору, між сторонами складено та підписано видаткові накладні №67 від 22.01.2021 року, №68 від 23.01.2021 року, №69 від 26.01.2021 року, №70 від 28.01.2021 року, №71 від 29.01.2021 року, №72 від 31.01.2021 року (а.с.131-136).

ФГ Агроднестер за фактом поставки товару складено та здійснено реєстрацію податкових накладних №167 від 22.01.2021 року, №170 від 23.01.2021 року, №183 від 26.01.2021 року, №206 від 28.01.2021 року, №208 від 29.01.2021 року, №209 від 31.01.2021 року у Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.137-148). При цьому, реєстрація податкових накладних не зупинялась.

ТОВ Фірма Олто здійснено повний розрахунок із ФГ Агроднестер за поставлений товар в сумі 7 688 262,00 грн. відповідно до платіжної інструкції №83 від 29.01.2021 року, в сумі 2 282 472,50 грн. відповідно до платіжної інструкції №102 від 05.02.2021 року, в сумі 1 994 147,00 грн. відповідно до платіжної інструкції №139 від 17.02.2021 року (а.с.149-51).

Стан розрахунків із ФГ Агроднестер також відображено в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 631 (а.с.152).

В подальшому, придбана від ФГ Агроднестер кукурудза 3-го класу реалізована в режимі експорту, на підставі контракту №230121/Соrn-1 від 23.01.2021 року, укладеного із нерезидентом Coraleni Trading Ltd (а.с.153-163).

Виконання контракту №230121/Соrn-1 від 23.01.2021 року підтверджується рахунком-фактурою №3/1 від 15.02.2021 року та митною декларацією №UA500090/2021/001179 від 17.02.2021 року (а.с.164, 171).

Перехід права власності на товар до покупця посвідчується відповідними актами передачі права власності на товар, до кожної партії Товару (а.с.165-170).

За фактом поставки товару ТОВ Фірма Олто складено та здійснено реєстрацію податкової накладної №1179 від 17.02.2021 року (а.с.172-173).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг ("а" п.198.1 ст.198 ПК України).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг. (п.198.2 ст.198 ПК України).

При цьому, податковий кредит в силу приписів п.198.3 ст.198 ПК України визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Водночас, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно до п.201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п.201.2 ст.201 ПК України).

Виходячи з аналізу наведених норм в їх сукупності суд дійшов висновку, що Податковим кодексом України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв`язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб`єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість.

При цьому, пунктом 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV) визначено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документу, дату і місце складання, назву підприємства, зміст та обсяг господарської операції, посади осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Пунктами 3, 4, 5, 6 ст.9 Закону № 996-XIV передбачено, що інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Водночас, в силу приписів п.44.1 ст.44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.1 Закону № 996-XIV, первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ч.1 ст.9 вищевказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону № 996-ХІV).

Поряд з цим, згідно абзацу другого п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В той же час, суд звертає увагу на те, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

Таким чином, у цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об`єктивний предметний зв`язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.

З аналізу наведених правових норм у їх системному зв`язку, суд дійшов висновку, що необхідною умовою для правомірності формування податкового кредиту є фактичне здійснення господарської операції платником податків.

У свою чергу, фактичне здійснення господарської операції платником податків посвідчується, зокрема, належно оформленими податковими накладними та іншими первинними бухгалтерськими документами.

Системний аналіз вищезазначених правових норм, дослідження наявних в матеріалах доказів, свідчить про те, що документи, на підставі яких позивач сформував податковий кредит, відповідають критеріям первинного документу, а відтак дії позивача щодо формування податкового кредиту є правомірними.

З огляду на приписи положень пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, суд наголошує, що обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності продукція, роботи чи послуги мають вартісний характер і цінове вираження.

Отже, суд вважає, що наданими позивачем доказами підтверджується реальний характер господарських операцій позивача з його контрагентом, а відтак і правомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість.

В акті перевірки вказано, що ланцюг постачання товару (кукурудза 3 класу 2020 року врожаю) від ФГ Агроднестер (безпосередньо та від інших суб`єктів господарювання), за результатами перевірки не підтверджується, що свідчить на користь висновку перевірки про відсутність фактичної поставки ідентифікованого товару саме від даного постачальника. За результатами перевірки не підтверджено можливість здійснення ФГ Агроднестер господарських операцій з ідентифікованим товаром (кукурудза 3 класу 2020 року врожаю) у зв`язку з відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва (відсутнє дійсне формування активу), відсутністю виробничих та матеріальних ресурсів, відсутністю декларування придбання супутніх послуг для здійснення господарської діяльності, відсутністю підтвердження фактичного руху товару (транспортування) від ФГ Агроднестер та відображення поставки вказаного товару тільки на паперових носіях з метою документального оформлення господарських операції з його постачання, які в дійсності не відбулись в реальному просторі та часі. Відсутність факту придбання ФГ Агроднестер товару (кукурудза 3 класу 2020 року врожаю) по ланцюгу постачання свідчить про неможливість її реалізації на адресу ТОВ Фірма Олто у січні 2021 року на загальну суму 11 964 882 грн, в тому числі ПДВ 1 994 147 грн.

Враховуючи наведене, суд звертає увагу на те, що норми податкового законодавства, не ставлять у залежність право платника на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення постачальником товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення платником ПДВ - покупцем товару (послуг) норм ст.198 ПК України щодо підстав виникнення права на податковий кредит. Платник податку (покупець) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі №120/4208/18-а, від 13 листопада 2020 року у справі № 520/9384/18, від 30 червня 2020 року у справі № 560/1716/19.

Одне тільки порушення постачальником товару (послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

Разом з тим, Податковий кодексу України не ставить право на податковий кредит в залежність від обов`язкового підтвердження декларування відповідної суми податкових зобов`язань контрагентом. Податок на додану вартість є непрямим податком і сплачується при придбанні товару (послуги) не безпосередньо до бюджету, а постачальнику товарів (послуг). І лише у такого постачальника товару (послуг), який у складі вартості придбаного товару (послуги) отримав податок на додану вартість, виникають зобов`язання стосовно сплати податку до бюджету. При цьому, покупець товарів (послуг) не може нести відповідальність за постачальника.

До того ж, платник податку на додану вартість не має нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

На час вчинення господарських операцій між позивачем та контрагентом, останній мав статус юридичної особи, був зареєстрований відповідно до вимог чинного законодавства України, включений до ЄДРПОУ та був платником ПДВ.

Крім того, на момент здійснення господарських операції ФГ Агроднестер не віднесено до ризикових платників податків. Також в акті перевірки відповідачем зазначено, що у ФГ Агроднестер наявні об`єкти оподаткування, зокрема земельні ділянки, сільськогосподарська техніка, автомобілі; відповідно до звітів чисельність працюючих було 5 осіб. (а.с.37-38, 42)

В акті також зазначено, що до перевірки також надані товарно-транспортні накладні на перевезення задекларованого як придбаний у ФГ Агроднестер товару (кукурудза 3 класу 2020 року врожаю), що не підтверджує його фактичне транспортування від постачальника до місця розвантаження відповідно до умов поставки, зазначених в Специфікації №1 від 20.01.2021 року.

В даному випадку суд зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних встановлено, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), то певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер. Такі недоліки не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту або валових витрат, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року, товаротранспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Отже, ТТН призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

Так, з урахуванням наведеного, слід зазначити, що оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість (справа №804/5751/15).

До того ж, згідно специфікації №1 до договору №20/01-2-21 від 20.01.2021 транспортні витрати по поставці товару покладаються на постачальника.

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість повинен визначатися на підставі належним чином складених первинних документів, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Беручи до уваги вищезазначене, а також враховуючи відсутність зауважень відповідача до первинних документів, складених між позивачем та ФГ Агроднестер, які підтверджують факт поставки вказаним контрагентом кукурудзи 3 класу 2020 року врожаю на користь товариства у періоді, що перевірявся, є незаперечним доказом реальності господарських операцій між позивачем та ФГ Агроднестер.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію не може бути підставою для висновку про нереальність господарських операцій. Наявність певної податкової інформації, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак, не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності не відбувалося отримання платником податків від його контрагента товарів (роботи, послуг).

У зв`язку з цим, висновки відповідача про завищення позивачем суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 1 994 147 грн. сформованого в результаті господарських операцій із придбання у ФГ Агроднестер кукурудзи 3 класу 2020 року врожаю, є необґрунтованими та безпідставними.

Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч.2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ТОВ Фірма Олто належним чином доведено обставини на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

В свою чергу відповідачем доводи позивача не спростовані, правомірність оскаржуваного рішення не доведено.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частинами 1, 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 29912,21 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №15962 від 30 вересня 2024 року (а.с.22), а відтак вказану суму слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.9, 77, 90, 132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Олто (27320, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Цвітне, вул. Березовського, 1, ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №2 від 01.07.2024 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю фірма Олто зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1 994 147 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Олто () судові витрати на сплату судового збору в сумі 29912,21 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (ЄДРПОУ ВП 43995486).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА