Справа № 161/215/25
Суддя: Черняк В. В.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/215/25
Провадження № 2-а/161/46/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

14 січня 2025 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2025 року позивач через свого представник звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді від 07 січня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії ухвали.

13 січня 2025 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків в якій останній вказує про звільнення від сплати судового збору, оскільки він є учасником бойових дій.

Разом з тим, пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України- у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, до яких належать учасники бойових дій, визначений Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», закріплені пільги учасникам бойових дій та гарантії їх соціального захисту, а у частині другій статті 22 цього Закону встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» у сукупності з положеннями частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дає підстави для висновку, щоучасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з реалізацією їхнього правового статусу.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала аналогічну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», зокрема, у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення, що не зачіпає порядку, обсягу його соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту ветеранів війни.

Долучена до позову копія посвідчення позивача як особи, яка має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, звільняє позивача від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням його прав, які нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

Зі змісту заявлених позивачем вимог вбачається, що дана справа не стосується захисту прав позивача, як учасника бойових дій, а тому підстави для звільнення його від сплати судового збору відсутні.

Відтак, недоліки ухвали суду про залишення позову без руху не усунуті.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За наведених обставин, вважаю за необхідне адміністративний позов вважати неподаним та повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 169, 294, 295 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,- вважати неподаним та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 14 січня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк