Справа № 480/3872/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2025 року м. Суми Справа № 480/3872/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.
Стислий виклад позицій сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
01.05.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує, просить суд відмовити в їх задоволенні.
Відзив мотивовано тим, що було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме автомобіля Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить позивачу, під час якої виявлено порушення перевезення вантажів за відсутності у водія на момент перевірки індивідуальної контрольної книжки водія. За результатами перевірки складено акт. На підставі акту відповідачем прийнято спірну постанову. Також відповідач зазначає, що на місці перевірки водієм надано пояснення, що така книжка автомобільним перевізником не видавалася.
Встановлені судом фактичні обставини.
22.03.2023 в м. Суми по вул. Білопільський шлях відповідачем проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме автомобіля марки Mercedes-Benz Atego 818, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
За результатами перевірки складений Акт № 355009 від 22.03.2023, згідно з яким під час перевірки було виявлено порушення перевезення вантажів за відсутністю документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме при наданні послуг з перевезення вантажу "Меблі", згідно з ТТН № cb -837 від 22.03.2023, у водія відсутня оформлена індивідуальна контрольна картка водія, яка передбачена п. 6.3. наказу Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010.
Позивач вважає, що відповідач неправомірно застосував штраф, оскільки порушення було відсутнє. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Спірні правовідносини врегульовані, в тому числі, Законом України "Про автомобільний транспорт".
Відповідно до статті 1 вказаного Закону автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.
Згідно з ч. 12 ст. 6 Закону про транспорт державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Статтею 48 вказаного Закону обумовлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Таким чином, положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.
Відповідно до п. 1.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340, його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
Відповідно до п. 6.1 Положення №340 передбачено, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
За приписами п. 6.3 Положення № 340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 повна маса транспортного засобу позивача Mercedes-Benz Atego 818, державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 7 тон 490 кг, а отже транспортний засіб має бути обладнаним тахографом, а у разі не обладнання, водій зобов`язаний вести індивідуальну контрольну книжку або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
При здійсненні перевірки виявлено відсутність у водія транспортного засобу документа, який передбачений пунктом 6.3 Положення № 340, а саме індивідуальної контрольної книжки водія.
Суд звертає увагу, що саме на місці зупинки (події) водій був зобов`язаний надати первинні документи на підставі яких здійснюється перевезення, інші документи зокрема індивідуальну контрольну книжку водія.
Разом з тим, доказів наявності у водія на місці проведення перевірки такої книжки матеріали справи не містять.
Надання представником позивача, додатком до позовної заяви копії індивідуальної контрольної книжки водія не свідчать про її пред`явлення водієм інспектору відповідача під час проведення перевірки.
Крім того, згідно з наказом позивача від 21.09.2022 № 210922 ОСОБА_2 прийнято на роботу водієм автотранспортних засобів з 22.09.2022, а надана до суду копія індивідуальної контрольної книжки водія Баньки ОГ. на березень - грудень 2023 року містить записи починаючи з 22.03.2023, тобто лише з тієї дати коли було проведено перевірку.
Наявність індивідуальної контрольної книжки водія не звільняє його від обов`язку її пред`явлення посадовим особам відповідача під час здійснення перевірки, що закріплений у статті 48 Закону про транспорт.
Відповідно до п. 20 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (№ 1567) виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
В Акті проведення перевірки № 355009 від 23.03.2023 зазначено зміст правопорушення та норми законодавства, які порушені, зокрема ст. 48 Закону про транспорт, а також норми, які визначають вид та розмір відповідальності, а саме: абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону Про транспорт.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 вказаного Закону про транспорт за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з абз. 2 п. 27 Порядку № 1567 за наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Посилання позивача на те, що позивач здійснює економічну діяльність, зокрема оптову торгівлю меблями та не надає послуги з перевезення вантажів, у даному випадку не було перевізником і на нього не поширюються вимоги Положення № 340, оскільки здійснювало перевезення вантажу для власних потреб, власними засобами, є необґрунтованим з наступних підстав.
Відповідно до норми 1.4 Положення № 340, це положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв. Тому вантажні перевезення за для власних потреб - це здійснення такого перевезення фізичною особою за власний рахунок та без використання праці найманих робітників. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 06.06.2024 по справі № 440/5921/23.
Як встановлено судом, водієм ОСОБА_2 , який є найманим працівником позивача (наказ від 21.09.2022 № 210922), було надано відповідачу ТТН від 22.03.2023 з якої вбачається, що перевізником вантажу "Меблі" була саме ФОП ОСОБА_1 .
Суд також звертає увагу, що відповідно до статті 1 Закону про транспорт автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; а вантажні перевезення це перевезення вантажів вантажними автомобілями.
Оскільки позивач здійснювала за власний кошт перевезення вантажу транспортним засобом (вантажним автомобілем) з використанням праці найманих водіїв, вона підпадає під визначення автомобільного перевізника в розумінні Закону про транспорт та не неї поширюються вимоги Положення № 340.
Отже, відповідача діяв правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства, в тому числі ст. 2 КАС України. Тому вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Судові витрати.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн, сплачені згідно з платіжною інструкцією від 26.04.2023, покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
2. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн - покласти на позивача.
3. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено та підписано суддею 13.01.2025.

Суддя А.І. Сидорук