Справа № 340/377/24
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року справа № 340/377/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП ТРАК ТАЕРС» (далі Товариство) до Кропивницької митниці (далі Митниця) про визнання протиправним і скасування рішення щодо коригування митної вартості товару,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до Митниці про визнання протиправним і скасування рішення стосовно коригування митної вартості товарів від 11 січня 2024 року.

У судовому засіданні представник підтримав вимогу заяви.

Пояснив, що позивач застосовував такий метод визначення митної вартості товару як за ціною договору.

Зазначив, що Товариство надало усі документи, які встановлювали складові митної вартості товару.

Стверджував, що документи не містили розбіжностей і ознак підробки.

Звертав увагу, що до митної вартості товару включено витрати на перевезення.

Митниця заперечила стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.25-28).

Представник пояснила, що не надано належних доказів стосовно вартості перевезення товару до митного кордону України, так як між перевізником, з яким укладено договір, і тим, хто фактично перевіз вантаж, не встановлено зв`язку.

Такі обставини не дали змоги обчислити митну вартість товару за ціною договору.

Митну вартість товару встановлено за резервним методом.

24 січня 2024 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.22-23).

28 березня 2024 року суд прийняв ухвалу про розгляд справи у тому ж провадженні, однак з викликом сторін (а.с.92).

09 січня 2025 року сторони не з`явилися до суду, не клопотали про відкладення розгляду справи, що відповідно до приписів частини 9 статті 205 КАС України надало суду право завершити вирішення спору у порядку письмового провадження (а.с.242-250).

Суд, вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, 20 жовтня 2023 року SHANDONG ALPINA TURE GROUP CO, LTD (Китай) (далі Товариство 2) і Товариство уклали договір купівлі-продажу шин (а.с.9-10).

За умовами пункту 2.1 правочину продавець поставляє продукцію на умовах CFR у м.Гданськ.

Згідно інвойсу від 06 листопада 2023 року вартість товару (шини «JOYALL») з урахуванням фрахту склала 36650 доларів США (а.с.11).

Товариство сплатило кошти Товариству 2 у повному обсязі, що доводиться банківськими платіжними дорученнями (а.с.13-14).

Платіжні доручення містять посилання на договір.

Номер і дата договору співпадають.

01 червня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Форвардінг» (далі Товариство 3) і Товариство уклали договір транспортно-експедиторського обслуговування (а.с.49-55).

Згідно довідки Товариства 3 транспортно-експедиторські витрати до митного кордону України склали 26587,68 грн і 96000 грн (а.с.15).

Згідно відомостей міжнародної товарно-транспортної накладної перевезення здійснило Товариство з обмеженою відповідальністю «Автолайн Одеса» (далі Товариство 4) (а.с.62).

Товариство 4 не повідомило суд, на підставі якого правочину здійснило перевезення (а.с.74-75, 98).

Товариство 3 повідомило суд, що до виконання зобов`язання задіяло фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 на підставі договору транспортної експедиції від 13 вересня 2023 року (а.с.100-101, 113-115).

ФОП ОСОБА_1 не підтвердила взаємовідносини ані з Товариством 3, ані з Товариством 4 (а.с.134-135, 146).

Транспортні витрати і витрати з навантаження та розвантаження товару, які сплачено Товариству 3, Товариство включило до митної вартості товару.

11 січня 2024 року Товариство подало до Митниці вантажно-митну декларацію (а.с.34).

Митна вартість сума ціни договору купівлі-продажу і коштів, що сплачено Товариству 3 (39859,75 доларів США (1522335,48 : 38,1923).

У декларації зазначено, що умова поставки CFR (м.Гданськ).

Разом з декларацією подано: договір купівлі-продажу; інвойс; виписки з банківського рахунку про оплату коштів за товар; декларація країни відправлення; пакувальний лист; договір перевезення з Товариством 3; рахунок про оплату коштів Товариству 3; довідка про транспортні витрати; сертифікати якості; міжнародну товарно-транспортну накладну (а.с.34, 45-62).

Відповідач встановив відсутність належних доказів стосовно вартості перевезення товару до митного кордону України, так як між перевізником, з яким укладено договір, і тим, хто фактично перевіз вантаж, не встановлено зв`язку.

11 січня 2024 року Митниця запропонувала Товариству надати: каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експортними організаціями; банківські платіжні документи, якщо рахунок сплачено; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та місять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами визначених договором (угодою, контрактом) (а.с.32-33).

Того ж дня декларант сповістив, що всі документи подані разом з митною декларацією (а.с.8).

11 січня 2024 року Митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів (а.с.8).

Підстава не надано належних доказів стосовно вартості перевезення товару до митного кордону України, так як між перевізником, з яким укладено договір, і тим, хто фактично перевіз вантаж, не встановлено зв`язку.

Митна вартість склала 45046,16 доларів США (а.с.8, 188).

Митна вартість товару визначена за резервним методом, оскільки врахували митну декларацію про імпорт подібного товару (шини китайського походження іншого виробника), котрий розмитнювали зі застосуванням резервного методу (а.с.36).

Вартість 1 кг шин, які імпортувало Товариство, склала 2,66 доларів США (а.с.188).

Вартість 1 кг шин за вантажно-митною декларацією, яку використали під час коригування, становить 3,01 долари США (а.с.188).

В обох випадках доставку товару здійснювали за різними умовами CFR Гданськ і CIF Гданськ (а.с.34, 36).

Позов подано до суду 23 січня 2024 року (а.с.20).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, Товариство застосувало такий метод визначення митної вартості як за ціною договору.

Приписами пунктів 5 і 6 частини 10 статті 58 МК України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

До ціни товару не включено витрати на вивантаження і перевантаження товару у порту Гданськ і перевезення до митної території України.

Такі витрати позивач безумовно поніс, чого не заперечує.

Товариство включило задекларовані витрати на такі цілі до митної вартості (26587,68 грн і 96000 грн).

Приписами частини 2 статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Подання повного пакету документів для розмитнення товару обов`язок, а не право декларанта.

Позивач мав надати документи, які підтверджували, що кошти сплачені особі, з якою укладено договір про транспортно-експедиторське обслуговування і котра сама виконала зобов`язання або залучила іншу особу на відповідній правовій підставі.

Договір про транспортно-експедиторське обслуговування укладено з Товариством 3, а перевезення виконане Товариством 4.

Товариство 3 повідомило, що до виконання договору задіяло ФОП ОСОБА_1 , яка не підтвердила співпраці ані з Товариством 3, ані з Товариством 4.

Товариство не надало Митниці документів, які б доводили взаємозв`язок між Товариством 3 і Товариством 4 в питанні перевезення, маючи такий обов`язок відповідно до приписів частини 2 статті 53 МК України.

Ненадання доказів взаємозв`язку Товариства 3 і Товариства 4 у питанні перевезення породили обґрунтовані сумніви, що Товариство розрахувалось з Товариством 4, не укладаючи письмовий договір, у більшій сумі, аніж про це повідомило Товариство 3.

Тому в Митниці виникли небезпідставні сумніви в правильності обчислення митної вартості.

Приписами частини 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Небезпідставні (обґрунтовані) сумніви у правильності обчислення митної вартості, які виникли у зв`язку з невиконанням Товариством обов`язку з надання повного пакету документів, надали Митниці право витребувати додаткові документи, у тому числі і ті, яких не надали відповідно до приписів частини 2 статті 53 МК України.

Товариство не надало документів, які підтверджували б, що кошти сплачені особі, з якою укладено договір про транспортно-експедиторське обслуговування і котра сама виконала зобов`язання або залучила іншу особу на відповідній правовій підставі.

Приписами пункту 2 частини 6 статті 54 МК України встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ненадання таких документів надало Митниці право коригувати митну вартість відповідно до приписів частини 1 статті 55 МК України.

Цією нормою права встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Приписами частин 2 і 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 1 статті 57 МК України наступним методом після основного є метод за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Митниця стверджує, що шини «JOYALL» не імпортували з Китаю у максимально наближений час до 11 січня 2024 року (день подачі митної декларації).

Однак треба орієнтуватися до дати складання інвойсу від 06 листопада 2023 року, котрий вказує на дату укладання договору і відправку товару морським шляхом.

Договір укладено 20 жовтня 2023 року, а шини перевозили тривалий час морським шляхом з порту Китаю до порту Польщі.

Інформація Митниці не відповідає дійсності, так як такі ж шини (той же виробник) імпортувало Товариство у квітні 2023 році на тих же умовах поставки з Китаю, але через інший порт Європи (Константа Румунія) (а.с.227-236, 240).

Відповідно до приписів частини 2 статті 59 МК України для встановлення ідентичності товару не враховують маршрут доставки.

За тією декларацією Митниця теж скоригувала митну вартість, однак суд визнавав протиправним і скасовував таке рішення (справа №340/1882/23) (а.с.227-236, 240).

Рішення суду від 27 червня 2023 року у тій справі набрало законної сили 10 жовтня того ж року (а.с.240).

Таким чином Митниця, коригуючи митну вартість товару у цій справі, мала застосувати такий метод за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що відповідач, коригуючи митну вартість, неправомірно застосував резервний метод, що безумно вплинуло на суми обов`язкових платежів, що підлягали сплаті.

Таке порушення доводить протиправність рішення про коригування митної вартості.

Отже, позов належить задовільнити.

Рішення суду може стати підставою для повторного коригування митної вартості товару, що дозволено приписами частини 1 статті 55 МК України.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн і витрат на правничу допомогу 7500 грн. (а.с.7, 69-72)

18 січня 2024 року Товариство і адвокат Іванов О.В. уклали договір про надання правничої допомоги (до звернення до суду) (а.с.69).

Загальна сума вартості послуг складається з гонорару у сумі 7500 грн.

11 лютого 2024 року Товариство сплатило кошти (а.с.70).

Судом встановлено, що адвокат опрацював документи і склав позовну заяву, в якій структуровано зазначив норми права, корті регулюють спірні правовідносини, сутність порушеного права і фактичні обставини справи, брав участь у двох судових засіданнях та склав заяви (клопотання) з важливих процесуальних питань.

Приписами частини 9 статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Заявлена сума витрат на правничу допомогу прийнятна з урахуванням складності справи, затраченого адвокатом часу на виготовлення процесуальних документів, значення для позивача і кількості судових засідань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов.

Визнати протиправним і скасувати рішення Кропивницької митниці від 11 січня 2024 року №UA901000/2024/000009/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП ТРАК ТАЕРС» судові витрати в сумі 9922,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ