Справа № 440/14755/24
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/14755/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправними дії та скасування рішення від 13.08.2024 №44, яке надіслано листом №15620-14222/Р-02/8-1600/24 від 27.08.2024 року, стосовно відмови у призначенні пенсії;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 06.08.2021 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) та здійснювати виплату пенсії на вказаний нею банківський рахунок - № НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ Приватбанк, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області протиправно відмовило позивачу у призначенні пенсії. Крім того, позивач вважає, що пенсія підлягає призначенню з 06.08.2021 (з дати першого звернення за призначенням пенсії), з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в Молдові, нині постійно проживає в Державі Ізраїль, як про це свідчить відмітка у паспорті громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , виданого на ім`я позивачки 13.04.2018 органом 21SR.

06.08.2021 представник позивача Меламед В.Б. подав через веб-портал Пенсійного фонду України заяву від 06.08.2021 та документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.

Згідно з переліком додатків до заяви від 06.08.2021 також було надано сканкопії наступних документів: заяву представника позивача про призначення пенсії; довідку про присвоєння РНОКПП; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; трудову книжку; пенсійне посвідчення; ордер та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Листом ГУПФ від 12.08.2022 №1600-0201-8/55240 представнику позивача повідомлено про необхідність особистого звернення позивача до Управління з відповідною заявою та документами для призначення пенсії. Відповідач у листі послався на положення Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, щодо особистого подання заяви про призначення пенсії і документів, які підтверджують місце проживання (реєстрації) особи.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 у справі №440/2706/22 суд визнав протиправною бездіяльність ГУПФ щодо нерозгляду заяви представника ОСОБА_1 від 06.08.2021 про призначення пенсії за віком. Зобов`язав ГУПФ розглянути заяву представника ОСОБА_1 від 06.08.2021 про призначення пенсії за віком по суті та прийняти рішення по суті заяви.

На виконання рішення суду ГУПФ 16.11.2022 здійснило розгляд заяви по суті з прийняттям рішення №44 про відмову у призначенні пенсії позивачу.

За висновком пенсійного органу аналіз поданих уповноваженим представника ОСОБА_1 документів для призначення їй пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону №1058 на підставі заяви від 06.08.2021 показав:

- що заява подана 06.08.2021 представником ОСОБА_1 як звернення згідно із Законом України "Про звернення громадян", на що було надано письмову відповідь. Рішення про призначення пенсії не приймалося згідно з ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- подано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, паспорт громадянина України з реєстрацією на території України відсутній;

- відсутня довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації) про реєстрації, фактичне проживання на дату подання заяви.

До того ж подано трудову книжку від 04.08.1969 з наявним штампом про призначення пенсії (дата 07.03.1996) та посвідчення, видане Управлінням соціального захисту населення 13.03.1998 на термін з 01.03.1998 по 01.03.1999, вид пенсії - інвалідність ІІ групи.

За наслідками розгляду заяви від 06.08.2021 та на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 №440/2706/22 ГУПФ 16.11.2022 було прийнято рішення №44, яким відмовлено ОСОБА_1 , 1946 року народження, у призначенні пенсії за віком згідно із заявою від 06.08.2021 у зв`язку з відсутністю реєстрації на території України. Рішення суду від 14.04.2022 №330/2706/22 не містить зобов`язань, покладених на органи Пенсійного фонду про призначення пенсії ОСОБА_1 за віком.

Інформуючи представника позивача про результати розгляду, відповідач листом від 29.09.2023 №21860-19994/Р-02/8-1600/23 повідомив про те, що "...На даний час ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - Головне управління) як отримувач пенсії не перебуває. Заява ОСОБА_1 від 06.08.2021 щодо призначення пенсії за віком, що була надіслана через вебпортал Пенсійного фонду України Вами, як її представником, розглядалась згідно Закону України «Про звернення громадян». У заяві місце реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_1 зазначено «Ізраїль». Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 по справі №440/2706/22 (набрало законної сили 08.11.2022) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути заяву представника ОСОБА_1 від 06.08.2021 про призначення пенсії за віком по суті та прийняти рішення по суті заяви. Зобов`язань щодо призначення пенсії судове рішення не містить. На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 Головним управлінням розглянуто Вашу заяву, як представника ОСОБА_1 , від 06.08.2021 про призначення пенсії за віком. Рішенням від 16.11.2022 №44 заявниці відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю реєстрації на території України. Одночасно повідомляємо, що у зв`язку з тим, що на даний час ОСОБА_1 не надала згоди Головному управлінню щодо розголошення персональних даних, копія рішення від 16.11.2022 №44 може бути надана особисто ОСОБА_1 в разі її звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.".

Вважаючи рішення таким, що порушує конституційне право особи на отримання пенсії, адвокат Меламед В.Б. звернувся до суду з цим позовом в інтересах позивача.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 №440/981/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.11.2022 №44 про відмову в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити новий розгляд по суті заяви представника ОСОБА_1 Меламеда Вадима Борисовича від 06.08.2021 про призначення пенсії, з урахуванням висновків, сформульованих судом у цьому рішенні.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 №440/981/24 ГУПФ прийнято рішення від 13.08.2024 №44, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно із заявою від 06.08.2021.

У рішенні зазначено, що аналіз поданих уповноваженим представником ОСОБА_1 , 1946 року народження, документів для призначення їй пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону 1058 на підставі заяви від 06.08.2021 показав :

- що заява подана 06.08.2021 представником ОСОБА_1 до Головного управління як звернення згідно Закону України Про звернення громадян. У зверненні місце реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_1 зазначено «Ізраїль»;

- подано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, паспорт громадянина У країни з реєстрацією на території України відсутній;

- відсутня довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації) про реєстрацію, фактичне проживання на дату подання заяви.

Подано трудову книжку від 04.08.1969р. із наявним штампом про призначення пенсії (дата 07.03.1996) та посвідчення, видане управління соціального захисту населення 13.03.1998 на термін з 01.03.1998 по 01.03.1999, вид пенсії - інвалідність II групи.

До загального страхового стажу не враховано період з 01.08.1969 по 17.01.1972, оскільки згідно запису №1 трудової книжки вбачається значний проміжок часу між датою зарахування на роботу (01.08.1969) та датою відповідного наказу (01.06.1969). Аналіз наданих документів показує, що страховий стаж гр. ОСОБА_1 становить 25 років 11 місяців 19 днів, якого достатньо для призначення пенсії за віком.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 №440/981/24 прийнято рішення: відмовити ОСОБА_1 , 1946 року народження, в призначенні пенсії за віком згідно звернення від 06.08.2021, у зв`язку з недотриманням пункту 2.9 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1

Рішення суду від 27.03.2024 №440/981/24 не містить зобов`язань, покладених на органи Пенсійного фонду про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 .

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач через представника звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що в разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У рішенні від 07.10.2009 №25-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що громадяни України, які виїхали на постійне місце проживання до інших держав, мають рівні права з іншими громадянами України на пенсійне забезпечення. Право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Тобто, кожен громадянин України має право на вибір місця свого проживання із збереженням всіх конституційних прав.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про громадянство України", документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент первинного звернення за призначенням пенсії) було визначено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі Порядок №22-1 в редакції чинній на момент первинного звернення за призначенням пенсії), було передбачено, що заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Заява про призначення пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Згідно з пунктом 1 Порядку №22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема такі документи: 1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу); 3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи.

Відповідно до п. 2.23 Порядку №22-1, до заяви, поданої в електронній формі через вебпортал, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає кваліфікований електронний підпис. У випадку звернення за призначенням пенсії через вебпортал з використанням електронної системи BankID для виплати пенсії заявник або представник заявника, який діє на підставі довіреності, посвідченої нотаріально, законний представник пред`являє до органу, що призначає пенсію, оригінали сканованих копій документів, що підтверджують право на пенсію.

Системний аналіз викладених правових норм дає суду підстави стверджувати, що кожний громадянин України має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав, у тому числі й права на призначення пенсії. Це право не може пов`язуватися з такою умовою як постійне проживання в Україні.

Враховуючи встановлений судом факт того, що ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується відомостями паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 13.04.2018 (строк дії спливає 13.04.2028), нотаріально посвідчена копія якого неодноразово надавалася до територіального органу ПФ, підстави для відмови у призначенні пенсії, що покладені в основу рішення відповідача від 13.08.2024 №44, не ґрунтуються на приписах закону.

Суд звертає увагу відповідача, що належність позивача до громадянства України підтверджена матеріалами адміністративної справи та не заперечується пенсійним органом.

Позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянка України, має такі самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Виходячи з правової та соціальної природи пенсійного забезпечення, право громадянина на призначення йому пенсії не може залежати від умови постійного проживання в Україні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 року у справі №182/1283/17, а також у постановах від 18.09.2018 у справі № 522/535/17, від 19.09.2018 у справі № 766/1519/17 та від 31.01.2019 у справі № 520/9721/16-а, від 08.08.2019 по справі № 414/2109/16-а, від 01.10.2019 у справі №804/3646/18, від 14.07.2020 у справі № 414/2108/16.

Відповідно до п. 2 Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.02.2007 року № 719-V паспорт - це документ, що посвідчує особу громадянина України під час перетинання ним державного кордону України та перебування за кордоном.

Згідно ст. 1, ст. 2, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» на громадян України, які звернулися з клопотанням про виїзд з України, поширюються усі положення чинного законодавства, вони користуються всіма правами і несуть встановлені законом обов`язки. За громадянами України зберігаються на її території майно, кошти, цінні папери та інші цінності, що належать їм на праві приватної власності. Будь-яке обмеження їх громадянських, політичних, соціальних, економічних та інших прав не допускається. Документами, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон оформляється на період до десяти років з можливістю продовження на такий же термін. Продовження терміну дії паспорта провадиться у порядку, встановленому для оформлення його видачі.

Суд звертає увагу, що дійсно у п. 2.9 Порядку № 22-1 вказано, що під час подання заяв для призначення пенсії особою пред`являється паспорт громадянина України, або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України). Тобто у даному переліку документів не визначено чітко можливість подання до заяви про призначення пенсії паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Однак, суд звертає увагу, що відповідно до наказу Міністерства закордонних справ №201 від 22.11.1999 р., який був чинний на момент виїзду позивача на постійне місце проживання за кордон, визначено порядок оформлення документів особи для постійного проживання за кордоном.

Згідно з п.5.2 та п. 5.3 разом з повідомленням позитивного рішення заявник інформується про обов`язковість виписки з останнього місця постійного проживання в Україні, здачі паспорта громадянина України до органів внутрішніх справ за останнім місцем проживання в Україні та надання до дипломатичного представництва або консульської установи відповідних довідок.

Після представлення заявником довідок про виписку з останнього місця постійного проживання в Україні та здачі паспорта громадянина України до органів внутрішніх справ України в паспорт громадянина України для виїзду за кордон уноситься шляхом проставлення штампа "постійне проживання" або такого напису (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного дипломатичного представництва або консульської установи.

Судом встановлено, що позивач виїхала на постійне місце проживання за кордон, у зв`язку із чим паспорт громадянина України було здано до відповідних органів та отримано паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

13.04.2018 позивачу було видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , з терміном закінчення 13.04.2028.

Таким чином, станом на день подання заяви про призначення пенсії за віком, єдиним документом, що підтверджував громадянство України позивача був лише діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а тому у спірних правовідносинах та у конкретному випадку відповідач не мав підстав не приймати вказаний документ.

Отже, відмова у призначенні пенсії позивачу є протиправним, а отже рішення від 13.08.2024 №44 підлягає скасуванню.

Щодо обраного позивачем способу відновлення порушеного права суд зазначає наступне.

Судом з`ясовано, що разом із поданою 06.08.2021 заявою про призначення пенсії позивачем було подано відповідний пакет документів, однак єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії була лише незгода пенсійного органу щодо належності паспорта громадянина України для виїзду за кордон, як документу, який подається особою для призначення пенсії, що було спростовано судом під час розгляду справи. Водночас, в оскаржуваному рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 25 років 11 місяців 19 днів, якого достатньо для призначення пенсії за віком. Тобто, пенсійним органом досліджувались документи щодо страхового стажу та трудова книжка позивача, а тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, шляхом зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 06.08.2021, який є належним та достатнім способом відновлення порушеного права позивача у спірних правовідносинах.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснювати виплату пенсії на вказаний ним банківський рахунок, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, суд зазначає наступне.

Відповідач не приймав рішень про відмову у виплаті пенсії на вказаний у заяві банківський рахунок, а також не вирішував питання щодо індексації пенсії та нарахування компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Тобто, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснювати виплату пенсії на вказаний ним банківський рахунок, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів є передчасними, оскільки пенсія позивачу ще не призначена. Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог про визнання дій відповідача протиправними, то вони не підлягають задоволенню з огляду на те, що правові наслідки для позивача створює саме рішення від 13.08.2024 №44, як рішення суб`єкта владних повноважень, правова оцінка якій надана судом вище, інших неправомірних дій, які б створювали правові наслідки для позивача або мали вплив на права, обов`язки та інтереси позивача позивачем не наведено, а судом не виявлено.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,48 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 13.08.2024 №44.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 06.08.2021.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва