Справа № 580/10487/24
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Коротких А.Ю., Сорочка Є.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайд - 2016" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Прайд - 2016" про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2024 року позивач - ГУ ДПС у Черкаській області звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яким просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 07 жовтня 2024 року (реєстраційний номер виконавчого провадження 76044736) державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського О.М.;

- визнати протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського О.М. щодо направлення повідомлення до Державного бюро розслідувань щодо вчинення протиправного діяння посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області за умисне невиконання виконавчого документа: ухвали №580/9027/24, виданої 12 вересня 2024 року Черкаським окружним адміністративним судом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 07 жовтня 2024 року ВП НОМЕР_1 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського О.М.;

- у задоволенні інших вимог відмовлено;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь Головного управління ДПС у Черкаській області витрати зі сплати судового збору в сумі 1514,00 грн;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайд-2016" витрати на правничу допомогу в сумі 2500,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, третя особа - ТОВ "Прайд - 2016" подала апеляційну скаргу, в якій просить:

- скасувати його в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі;

- змінити рішення суду в частині стягнення судових витрат - стягнувши з ГУ ДПС у Черкаській області на користь ТОВ "Прайд - 2016" судові витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Апелянт зазначив про те, що закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" можливе за умови виконання послідовності виконавчих дій, а саме: накладення на боржника штрафу і перевірка стану рішення; накладення штрафу в подвійному розмірі; звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Зверну увагу суду на те, що державним виконавцем під час примусового виконання ухвали про забезпечення позову вчинено дії відповідно до положень ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", а саме перевірено виконання судового рішення, винесено постанови про накладення на боржника штрафів та надіслано повідомлення про вчинення злочину, а тому підстави для скасування постанови від 07 жовтня 2024 року про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 відсутні.

Додатково зазначив про те, що позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту, що є окремою підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого просить задовольнити апеляційну скаргу, оскільки ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року по справі №580/9027/24 про забезпечення позову не може бути виконана без участі боржника, проте останній ухиляється від його виконання, що свідчить про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивач, подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки резолютивна частина ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року по справі №580/9027/24 не покладала обов`язку на боржника вчинити дії щодо внесення відповідних змін до реєстру.

Також звернув увагу суду на те, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року скасовано ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ТОВ "Прайд - 2016" видана ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним від 06 серпня 2019 року №1900266, термін дії ліцензії з 06 серпня 2019 року до 06 серпня 2024 року.

ТОВ "Прайд - 2016" подано до ГУ ДПС у Черкаській області заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (вх. від 07 червня 2024 року №12353/АП) щодо внесення чергового платежу за ліцензію №1900266 за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: 18008, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Митницька, буд. 18.

ГУ ДПС у Черкаській області листом від 05 липня 2024 року №14533/6/23-00-09-03-21 повідомило ТОВ "Прайд - 2016", що з урахуванням ст. 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним №1900266 терміном дії з 06 серпня 2019 року до 06 серпня 2024 року вважається діючою до 10 вересня 2024 року. У зв`язку з набранням 27 липня 2024 року чинності Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального" від 18 червня 2024 року №3817-IX (далі - Закон № 3817) регламентовано дії суб`єтів господарювання щодо здійснення господарської діяльності з дня набрання чинності цим законом. Зокрема, відповідно до п. 3 Перехідних положень Закону № 3817 ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, видані відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального", вважаються чинними та підтверджують право на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності до завершення строку, на який їх було видано (для ліцензій, виданих на визначений строк), або до дня припинення їхньої дії в порядку, визначеному цим Законом.

12 вересня 2024 року ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/9027/24 задоволено заяву ТОВ "Прайд - 2016" про забезпечення позову до подання позовної заяви, зупинено дію індивідуального акта - рішення ГУ ДПС у Черкаській області про припинення з 10 вересня 2024 року дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №19002663 терміном дії з 06 серпня 2019 року до 06 серпня 2024 року, виданої ТОВ "Прайд-2016" до набрання судовим рішенням законної сили у справі за позовом ТОВ "Прайд-2016" та ГУ ДПС у Черкаській області про визнання дій (рішення) протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення дій.

13 вересня 2024 року ТОВ "Прайд-2016" звернулось до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року у справі № 580/9027/24.

Постановами головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13 вересня 2024 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 та визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 315,12 грн.

Також головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлено вимогу від 13 вересня 2024 року № 34926 щодо негайно виконати рішення суду.

17 вересня 2024 року ГУ ДПС у Черкаській області направлено до Черкаського окружного адміністративного суду заяву про роз`яснення рішення суду, а саме ухвали Черкаського окружного адміністративного суду про забезпечення позову від 12 вересня 2024 року у справі №580/9027/24.

ГУ ДПС у Черкаській області листом від 17 вересня 2024 року №20129/6/23-00-09-03-21 повідомлено Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про подання до Черкаського окружного адміністративного суду заяви від 17 вересня 2024 року про роз`яснення рішення суду.

18 вересня 2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено акт державного виконавця відповідно до якого встановлено, що боржником не виконано рішення суду зв`язку з тим що боржнику не зрозуміло в який спосіб та яким чином їм потрібно виконати рішення суду. Окрім того боржник повідомив, що ними 17 вересня 2024 року подано заяву про роз`яснення судового рішення

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ГУ ДПС у Черкаській області про роз`яснення ухвали від 12 вересня 2024 року по справі №580/9027/24.

24 вересня 2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні НОМЕР_1 на ГУ ДПС у Черкаській області у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду.

26 вересня 2024 року ГУ ДПС у Черкаській області повторно подано до Черкаського окружного адміністративного суду клопотання про роз`яснення ухвали Черкаського окружного адміністративного суду про забезпечення позову від 12 вересня 2024 року у справі №580/9027/24.

ГУ ДПС у Черкаській області листом від 26 вересня 2024 року №7259/5/23-00-09-03-19 повідомлено Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про подання до Черкаського окружного адміністративного суду заяви від 26 вересня 2024 року про роз`яснення рішення суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року у задоволені клопотання про роз`яснення судового рушення у справі №580/9027/24 відмовлено.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року виправлено описку, вказавши в другому абзаці резолютивної частини ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року в адміністративній справі №580/9027/24 правильний номер ліцензії ТОВ "Прайд-2016" на право роздрібної торгівлі пальним "1900266".

30 вересня 2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено акт АСВП НОМЕР_1, яким встановлено, що станом на 30 вересня 2024 року боржником вимоги, що передбачені ухвалою №580/9027/24 виданої 12 вересня 2024 року, що видав Черкаський окружний адміністративний суд про забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта - рішення ГУ ДПС у Черкаській області про припинення з 10 вересня 2024 року дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №19002663 терміном дії з 06 серпня 2019 року до 06 серпня 2024 року, виданої ТОВ "Прайд-2016" до набрання судовим рішенням законної сили у справі за позовом ТОВ "Прайд-2016" та ГУ ДПС у Черкаській області про визнання дій (рішення) протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення дій.

30 вересня 2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні НОМЕР_1 на ГУ ДПС у Черкаській області у розмірі 10200,00 грн за повторне невиконання рішення суду.

01 жовтня 2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних у зв`язку з прийняттям ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року про виправлення описки.

01 жовтня 2024 року ГУ ДПС у Черкаські області звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого документу, виданого на виконання ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року у справі №580/9027/24 таким, що не підлягає виконанню.

ГУ ДПС у Черкаській області листом від 02 жовтня 2024 року №7417/5/23-00-09-03-19 повідомлено Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про подання до Черкаського окружного адміністративного суду заяви від 01 жовтня 2024 року про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

04 жовтня 2024 року ТОВ "Прайд-2016" подано заяву до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), якою стягувач повідомляє про невиконання боржником ухвали суду та вимог виконавця, та просить звернутись до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлено до Державного бюро розслідувань повідомлення від 07 жовтня 2024 року №37368 щодо вчинення протиправного діяння посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області за умисне невиконання виконавчого документа ухвали №580/9027/24, виданої 12 вересня 2024 року Черкаським окружним адміністративним судом.

07 жовтня 2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Черкаського адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі №580/9027/24 відмовлено в задоволенні клопотання ГУ ДПС у Черкаській області про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №580/9027/24.

Вважаючи протиправною постанову про закінчення виконавчого провадження від 07 жовтня 2024 року та дії державного виконавця щодо направлення повідомлення до Державного бюро розслідувань щодо вчинення протиправного діяння посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області за умисне невиконання виконавчого документа, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд, першої інстанції дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні докази щодо вчинення державним виконавцем дій, в межах повноважень, що надані йому положеннями ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" зокрема щодо звернення до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення, або про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення. Крім того, виконавчий документ не містить зобов`язання боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, а тому посилання державного виконавця в оскаржуваній постанові на положення ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" є безпідставним, і як наслідок оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відмовляючи в задоволені частини позовних вимог, суд першої інстанції зазначив про те, що положенням ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право державного виконавця на власний розсуд приймати рішення щодо звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, за умови складання акту про порушення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2).

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 3).

Як встановлено судом першої інстанції, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року у справі №580/9027/24 задоволено заяву ТОВ "Прайд - 2016", забезпечено позов шляхом зупинення дії індивідуального акта - рішення Головного управління ДПС у Черкаській області про припинення з 10 вересня 2024 року дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №19002663 терміном дії з 06 серпня 2019 року до 06 вересня 2024 року, виданої ТОВ "Прайд-2016", до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13 вересня 2024 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 на підставі ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року №580/9027/24 та направлено вимогу від 13 вересня 2024 року №34926 про негайне виконання вимог передбачених ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року №580/9027/24.

Після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець перевірив виконання рішення боржником та за невиконання рішення суду послідовно виніс дві постанови про накладення на боржника штрафів, попередив його про кримінальну відповідальність і надіслав до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Разом з тим, судом також встановлено, що ГУ ДПС у Черкаській області неодноразово зверталось до Черкаського окружного адміністративного суду з заявами про роз`яснення судового рішення та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, про що повідомляв державного виконавця листами від 17 вересня 2024 року №20129/6/23-00-09-03-21, від 26 вересня 2024 року №7259/5/23-00-09-03-19, від 02 жовтня 2024 року №7417/5/23-00-09-03-19.

Ухвалами Черкаського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року та від 27 вересня 2024 року ГУ ДПС у Черкаській області відмовлено у роз`яснення судового рушення, від 09 жовтня 2024 року у справі №580/9027/24 у задоволенні клопотання ГУ ДПС про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №580/9027/24 - відмовлено.

Надалі на підставі п. 11 ч. п. ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виніс оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження, інших заходів примусового виконання рішення не вживав.

Як вбачається зі змісту постанови від 07 жовтня 2024 року про закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем вчинено ряд заходів з метою виконання судового рішення, проте боржником таке рішення не виконано, крім того дане рішення не може бути виконано без участі боржника.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, в оскаржуваній постанові державним виконавцем не зазначено мотивів, з яких останній дійшов висновку про те, що рішення не може бути виконано без участі боржника, не враховано повідомлення боржника щодо звернення до суду з метою роз`яснення рішення суду, а також встановлення обставин того, що боржником не виконано рішення суду у зв`язку з тим, що боржнику не зрозуміло в який спосіб та яким чином потрібно виконати ухвалу суду.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Відтак виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

Аналіз правових норм, які належить застосувати до спірних правовідносин свідчить про те, що, що закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" можливо лише за умови виконання послідовності вказаних виконавчих дій, а саме:

- накладення на боржника штрафу і перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин);

- накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин);

- звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення немайнового характеру, а виконати його без участі боржника неможливо, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про злочин, після чого закінчує виконавче провадження.

Водночас Верховний Суд у постанові від 09 листопада 2023 року по справі №520/10601/2020 дійшов висновку про те, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання.

Також Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 18 червня 2019 року у справі №826/14580/16 підтримав правову позицію, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

Згідно з зазначеною позицією, накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Крім того, звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Отже, розглядаючи адміністративний позов про законність дій державного виконавця, суд має враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (п. 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (п. 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (п. 22).

Доводи апелянта про те, що виконавчі дії вчинені державним виконавцем (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення злочину) є належними і достатніми заходами виконання судового рішення, колегія суддів вважає помилковими, оскільки постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Подібні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №750/9782/16-а, від 07 серпня 2019 року у справі №378/1033/17, від 04 вересня 2019 року у справі №286/1810/17, від 07 жовтня 2020 року у справі №461/6978/19, від 25 листопада 2020 року у справі №554/10283/18, від 13 грудня 2021 року у справі №520/6495/2020, від 08 грудня 2022 року у справі №457/359/21, від 09 листопада 2023 року у справі №520/10601/2020.

Водночас встановлені обставин справи свідчать про те, що державний виконавець вчиняв юридично значущі дії задля виконання рішення суду, проте відсутність фактичного виконання рішення суду підтверджує висновки суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайд - 2016" залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді А.Ю. Коротких

Є.О. Сорочко