Справа № 480/5949/24
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2025 року Справа № 480/5949/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5949/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с.146-164) , просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця січень 2008 року, як місяця за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 30.09.2016 року по 29.03.2017 року включно;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 окрему мотопіхотну бригаду оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») провести нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 30.09.2016 року по 29.03.2017 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - «січень 2008 року» із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб /ПДФО/ відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затв. постановою КМ України № 44 від 15.01.2004р.;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017 рік у розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 окрему мотопіхотну бригаду оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016-2017 рік у розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 із урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 № 889;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік, 2017 рік у розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 окрему мотопіхотну бригаду оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань за 2016 рік, 2017 рік у розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260 із урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 №889.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він у період з 30.09.2016 року по 29.03.2017 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 (на даний час Військова частина НОМЕР_1 ), що дислокована у АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_4 ) на посаді водія-електрика групи регламенту та ремонту зенітного ракетно-артилерійського дивізіону управління НОМЕР_5 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Як стверджує позивач, Військовою частиною НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 окрема мотопіхотна бригада оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») протиправно проігнороване добровільне виконання вимог чинного законодавства - не нараховано та не виплачено виплати, що є гарантовані чинним законодавством.
Так, на переконання позивача, не нараховано та не виплачено:
- індексацію грошового забезпечення за період з 30.09.2016 року по 29.03.2017 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - «січень 2008 року»;
- грошову допомогу на оздоровлення за 2016-2017 рік у розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 із урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889;
- матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань за 2016 рік, 2017 рік у розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 із урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889.
Позивач вважає, що право на виплату оздоровчої допомоги за 2016, 2017 рік, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2016, 2017 р. гарантовано Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та виплата Індексації грошового забезпечення гарантована за період з 30.09.2016 року по 29.03.2017 року Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Законом України «Про індексацію грошових доходів» - є порушеним Військовою частиною НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).
Позиція позивача ґрунтується на тому, що оскільки Військовою частиною НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») не надано докази та доводи стосовно фактичного проведення оспорюваних у цьому позові виплат, на вимогу ОСОБА_1 , а саме - на запити позивача не надано особові рахунки ОСОБА_2 , під час проходження військової служби, не надано накази про виключення з особового складу ОСОБА_1 , а також не надано на запити позивача інформації про розмір таких виплат ОСОБА_1 , з підстави залишення без офіційної відповіді ОСОБА_1 по факту вищезазначених звернень до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), то у зв`язку з цим, як вважає позивач, є обґрунтовані підстави вважати, що такі виплати Військовою частиною НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») проведені не були.
Вищезазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
За твердженнями позивача, у період з 30.09.2016 року по 29.03.2017 року Військовою частиною НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») не нараховувалась та не виплачувалась ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення, у зв"язку з чим відповідачем було порушено вимоги Закону України «Про індексацією грошових доходів населення», Порядок №1078, а також порушено вимоги Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Наказ МОУ від 11.06.2008 року, коли не було виплачено позивачу оздоровчі за 2016, 2017 рік, матеріальну допомогу за 2016 рік, 2017 рік.
Зважаючи на вищезазначені обставини, позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 22.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
26.07.2024р. від відповідача надійшов відзив згідно якого представник в/ч НОМЕР_1 зазначає, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити позивачу в їх задоволенні.
Позивачем подано до суду заперечення на відзив в якому позивач вважає безпідставними обставини на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву та наполягає на задоволенні позовних вимог.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Як свідчить з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 30.09.2016 року по 29.03.2017 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 (на даний час Військова частина НОМЕР_1 ), що дислокована у АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_4 ) на посаді водія-електрика групи регламенту та ремонту зенітного ракетно-артилерійського дивізіону управління НОМЕР_5 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що підтверджується Контрактом про проходження військової служби у ЗСУ на посадах солдатського, сержантського та старшинського складу від 30.09.2016 року (підписаного ТВО командира НОМЕР_5 окремої мотопіхотної бригади підполковником ОСОБА_3 ), довідкою форми №7 від 05.11.2016 року, №110-д, а також обліковими даними військового квитка НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_1 .
З публічних ресурсу позивачу стало відомо, що Військова частина пп НОМЕР_7 ( НОМЕР_5 окрема мотопіхотна бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) станом на даний час перейменована на Військову частиною НОМЕР_1 , тобто, має однаковий присвоєний обліковий номер ЄДРПОУ.
Також згідно облікових даних військового квитка НОМЕР_9 , виданий Семенівським р-н., Полтавської обл. від 29.10.1976 року на ім`я ОСОБА_1 встановлено, що фактом зарахування в частину в/ч НОМЕР_7 ОСОБА_1 є Наказ від 30.09.2016 року, №293, а фактом виключення із списків військової частини - є Наказ від 29.03.2017 року №74.
Як стверджує позивач, вказані накази, а саме - Наказ від 30.09.2016 року, №293 та Наказ від 29.03.2017 року №74 Військової частини пп НОМЕР_7 у ОСОБА_1 відсутні, оскільки не були надані йому керівництвом військової частини пп НОМЕР_7 при звільненні 30.03.2017 року.
Отже, звільнившись у 2017 році з військової частини пп НОМЕР_7 , через сім років після звільнення, у 2024 році, а саме - 05.06.2024р. позивач вирішив звернутись до відповідача з заявою для з"ясування обставин стосовно того:
- чи була нарахована та виплачена грошова допомога на оздоровлення за 2016-2017 роки та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань за 2016-2017 рік у розмірі грошового забезпечення ОСОБА_2 згідно Наказу МОУ від 11.06.2008 року, №206;
- чи була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 30.09.2016 року по 29.03.2017 року відповідно до вимог Порядку КМУ №1078, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення;
- чи були нараховані інші гарантовані державою, законодавством виплати при звільненні військовослужбовців та ін.
ОСОБА_1 Військовою звертає увагу суду на те, що частиною НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 окремою мотопіхотною бригадою оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») не було надано відповідь на запит від 05.06.2024р., що стало підставою для звернення з повторним запитом від 11.06.2024року в порядку Закону України «Про звернення громадян», ЗУ «Про доступ до публічної інформації» на адресу Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») з метою надання достовірної інформації та досудового врегулювання спору.
Як стверджує позивач, станом на момент подання позовної заяви, яка є предметом розгляду у даній справі, Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 окрема мотопіхотна бригада оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») не надала офіційної відповіді по предмету заяв ОСОБА_4 від 05.06.2024 року та заяви (запита) від 11.06.2024 року.
На переконання позивача, ненадання відповіді на запити позивача, не надання достовірної інформації про розрахунки сум індексації грошового забезпечення за період з 30.09.2016 року по 29.03.2017 року, відсутність роз"яснень щодо невиплати оздоровчих за 2016 р., 2017 р. та ненадання відповідачем інформації стосовно виплати позивачу матеріальної допомоги за 2016, 2017 роки, є свідченням правомірності заявлених позовних вимог, оскільки у самого позивача - ОСОБА_1 відсутні особові фінансові розрахунки грошового забезпечення за період з 30.09.2016 року по 29.03.2017 року.
Дослідивши обставини у даній справі, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що позивачем оскаржується бездіяльність Відповідача щодо не нарахування та не виплати йому індексації грошового забезпечення відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, (далі - Порядок) за період з 30.09.2016 року по 29.03.2017 року з застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).
Згідно зі статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон України № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону України № 2011-ХІІ визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон України № 1282-ХІІ).
За визначенням, наведеним в статті 1 Закону України № 1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно- правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).
Стаття 4 Закону України № 1282-ХІІ визначає підстави для проведення індексації. Згідно з частиною першою статті 4, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01.01.2016 року 101%).
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частини друга четверта статті 4 Закону України № 1282-ХІІ).
Частиною другою статті 5 Закону України № 1282-ХІІ визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (частина перша статті 9 Закону України № 1282-ХІІ).
Відповідно до норм статті 6 Закону України № 1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядком визначено правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Відповідно до пункту 11 Порядку, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Відповідно до пункту 5 Порядку, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
09.12.2015 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013), яка набрала чинності 15.12.2015 року та відповідно до пункту 6 цієї постанови застосовується з 01.12.2015 року.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року до Порядку №1078 внесені зміни, пункт 5 викладено в новій редакції:
«5. У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Пунктом 2 Порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Згідно підпункту 2 пункту 6 Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Таким чином, з аналізу зазначених правових норм слід дійти висновку, що індексація грошового забезпечення за своєю суттю є державною гарантією щодо оплати праці, метою якої є підвищення грошових доходів громадян (в межах прожиткового мінімуму) для компенсації подорожчання/зростання споживчих товарів і послуг внаслідок інфляції. Проведення індексації заробітної плати (грошового забезпечення) є обов`язком підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, у разі, коли індекс споживчих цін перевищив поріг індексації.
При цьому, слід зазначити, що важливим елементом алгоритму нарахування індексації є термін (так званий базовий місяць), від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, оскільки нарахування індексації розпочинається після досягнення цим індексом певного значення у відсотках (так званого порогу), визначеного законом.
Так, індексація грошових доходів населення починає нараховуватися, коли зростання індексу споживчих цін перевищує:
- 101 відсоток за період до 01.01.2016 року (частина перша статті 4 Закону України № 1282-ХІІ в редакції, що діяла до 01.01.2016);
- 103 відсотки за період після 01.01.2016 (частина перша статті 4 Закону України № 1282-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911^ІП від 24.12.2015, який набрав чинності 01.01.2016).
Відповідно до пункту 5 Порядку в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, базовим місяцем для нарахування індексації вважався місяць, в якому відбулася одна із подій:
1) підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, або
2) зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.
При цьому місяць, у якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
У зв`язку з прийняттям Постанови № 1013 від 09.12.2015, якою внесені зміни серед іншого і до пункту 5 Порядку, з 01.01.2016 року істотно змінився порядок нарахування індексації, оскільки базовим місяцем (місяцем, від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, до досягнення ним порогу 103%) визначено місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, а не підвищення розмірів мінімальної заробітної плати чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімального розміру.
Отже, суд вважає правомірними обґрунтування відповідача, який зазначає, що відповідно до норм Порядку в редакції, що діяла до грудня 2015 року, базовим місяцем вважався місяць, в якому відбулося, зокрема, зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок будь- яких постійних складових зарплати чи грошового забезпечення).
З прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015, яка набрала чинності з 15.12.2015 року, початок обчислення зростання індексу споживчих цін пов`язується з місяцем, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою.
Відтак, у період, за який Позивачу було нараховано індексацію грошового забезпечення, Порядок діяв у різних редакціях та встановлював відмінні підстави для нарахування індексації та встановлення базового місяця.
З 01.12.2015 року для проведення індексації необхідно встановити місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, а не складових заробітної плати, в даному випадку грошового забезпечення.
Оскільки з моменту набрання чинності пунктом 5 Порядку в редакції Постанови №1013 посадові оклади військовослужбовців підвищилися з 01.03.2018 року, коли набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, березень місяць 2018 року є місяцем підвищення доходу, а тому враховується як базовий.
Крім цього, суд бере до уваги обґрунтування відповідача зазначені у відзиві (які не спростовані позивачем) стосовно того, що підвищення грошового забезпечення здійснювалось випереджаючим шляхом, з січня 2016 р., грошового забезпечення Позивача, за рахунок збільшення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та щомісячної додаткової винагороди, яка перевищила суму прогнозної індексації у період з 30.09.2016 року по 29.03.2017 року.
Пунктом 3 Постанови № 1013 визначені наступні завдання: «Міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.».
Відповідно до визначеного, рішенням Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 31.12.2015 № 248/3/1/1150, в грудні 2015 р. військовослужбовцям Збройних Сил України здійснено суттєве підвищення рівня доходів за рахунок збільшення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема премії (у відсотковому та абсолютному значенні) та щомісячної додаткової винагороди (в абсолютному значенні, тому що нараховувалась в тому числі і від премії) для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям в січні 2016 р. за грудень 2015 р.
Наказом Міністерства оборони України № 44 від 27.01.2016 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році» зі змінами, внесеними наказом Міністерства оборони України № 60 від 08.02.2016 «Про внесення змін до наказу Міністерства оборони України від 27.01.2016 № 44» врегульовано розмір грошового забезпечення військовослужбовців на 2016 рік.
Згідно рішення Міністра оборони України від 15.02.2017 № 1223/з/12 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям у 2017 році здійснювалась на рівні 2016 року. Відповідно до рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 29.01.2018 № 248/3/9/172, розмір грошового забезпечення у 2018 році залишився на тому ж рівні (до 01.03.2018 - набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» - чергового підвищення грошового забезпечення).
Абзацами восьмим-десятим пункту 5 Порядку проведення індексації... визначено, що саме ж проведення індексації (механізм підвищення грошових доходів) окрім механізму нарахування сум індексації (підвищення доходу шляхом додавання суми індексації, обчисленої множенням грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділеного на 100 відсотків) містить механізм підвищення доходів випереджаючим шляхом. Зазначені механізми взаємозамінні.
Вказане підтверджується листом Мінсоцполітики від 05.08.2015 № 221/10/137-15, в якому роз`яснюється, що проведення індексації може замінюватись механізмом підвищення доходів випереджаючим шляхом.
Кабінетом Міністрів України в межах компетенції відповідно до Конституції України, Закону України від 27.02.2014 № 794^П «Про Кабінет Міністрів України», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 09.12.2015 прийнято Постанову № 1013, яка застосовується з 01 грудня 2015 р. Цією постановою було внесені зміни до ряду постанов Кабінету Міністрів України, в тому числі й до Порядку. Однією із змін було те, що термін «базовий місяць» з 01.12.2015 не застосовується. Замість нього використовується термін «місяць підвищення грошових доходів».
Крім цього, пунктом 3 Постанови № 1013 визначено:
«Міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 (Офіційний вісник України, 2003 р, № 29, ст. 1471)».
Отже, Постановою № 1013 Урядом фактично визначено з грудня 2015 року підвищити грошові доходи, які не мають разового характеру, населення задіяного в бюджетній сфері з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом (сума підвищення доходу повинна перевищити суму індексації за грудень 2015 року), з тією метою, щоб з січня 2016 року розпочати заново обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації. Зазначене відповідає вимогам частини 5 статті 4 Закону про індексацію... та вимогам пункту 5 Порядку.
Ключовою у абзаці другому пункту 3 Постанови про особливості проведення індексації... є фраза «починається з січня 2016 року», оскільки індекс споживчих цін для проведення індексації ще з 2006 року обчислюється відповідно до Порядку проведення індексації.., що визначено пунктом 1 цього ж Порядку.
Для порівняння, мінімальний прожитковий мінімум та мінімальна заробітна плата за грудень 2015 року становили 1378 грн.
З огляду на те, що державою, в особі Міністерства оборони України, Кабінету Міністрів України були прийняті відповідні правові акти, які забезпечили роботу механізму, що передбачав випереджаюче підвищення грошового забезпечення військовослужбовців починаючи з 2016 р., що надало змогу для підтримання достатнього життєвого рівня та відшкодування подорожчання споживчих товарів та послуг, виплата індексації грошового забезпечення з 2016 р. здійснювалась відповідно до Порядку.
Таким чином, Позивач, у своїй позовній заяві маніпулює та вибірково цитує нормативно-правові акти та обминає:
1. Сутність проведення індексації:
Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (абзац другий частини першої статті 1 Закону про індексацію...)
2. Механізм підвищення грошових доходів:
Саме ж проведення індексації (механізм підвищення грошових доходів) окрім механізму нарахування сум індексації (підвищення доходу шляхом додавання суми індексації, обчисленої множенням грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділеного на 100 відсотків) містить механізм підвищення доходів випереджаючим шляхом. Зазначені механізми взаємозамінні (суцільний аналіз пункту 5 Порядку проведення індексації., а не вибіркових абзаців). Крім того, механізм підвищення доходів випереджаючим шляхом передбачає отримання більшого сукупного доходу.
3. Проведене підвищення грошового забезпечення (доходу) випереджаючим шляхом самим Урядом:
Частини п`ята статті 4 Закону про індексацію. та основна реалізація в абзаці З Постанови про особливості проведення індексації.
Тобто, Позивач у своїй позовній заяві, який, фактично обминув вимоги нормативно- правових актів, якими керувався Відповідач, використовуючи надані законом повноваження (дискретні).
Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача суперечать нормам частини п`ятої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», вимогам абзацу другого пункту 3 Постанови про особливості проведення індексації. та пункту 5 Порядку проведення індексації.
За таких обставин визнання бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення Позивачу за період з 30.09.2016 року по 29.03.2017 року з застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) є безпідставними та необґрунтованими.
При цьому, щодо застосування базового місяця січень 2008 р., суд вважає обґрунтованими посилання відповідача на те, що вимога позивача про зобов"язання відповідача застосування у розрахунках індексації грошового забезпечення базового місяця саме - січень 2008 р. є неправомірним, адже на момент звернення Позивача до суду його право в частині застосування якого базового місяця під час нарахування індексації Відповідачем не було порушено (індексація взагалі не виплачувалась), тому позовні вимоги у цій частині є передчасними, з огляду на судову практику Верховного Суду. Питання визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації у взаємозв`язку з розміром грошового забезпечення, що має виплачуватись Позивачу, належить до компетенції Відповідача при нарахуванні та виплаті відповідних сум.
Відтак, суд не може встановити базовий місяць для нарахування Позивачу індексації грошового забезпечення, так як уповноважений лише встановити право Позивача на її отримання. У даному випадку у Позивача відсутнє право на отримання індексації грошового забезпечення і вимога щодо встановлення базового місяця є неправомірною.
Аналогічних позиції дотримується Другий апеляційний адміністративний суд у постанові від 25.05.2021 у справі № 480/4910/20, де суд залишаючи без змін рішення суду першої інстанції від 08.02.2021, в частині відмови застосувати місяць підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 р. (базовий місяць), аргументуючи це тим, що «повноваження, щодо обрахунку індексації в тому числі щодо визначення базового місяця для такого нарахування, відповідно до порядку № 1078 та Закону № 1282-ХІІ, покладаються на відповідача, а тому, підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця січень 2008 р. відсутні».
Щодо дискреційних повноважень та обрання способу відновлення порушеного права.
Питання визначення базового місяця та можливості застосування фіксованої суми індексації, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації у взаємозв`язку з розміром грошового забезпечення, що має виплачуватись Позивачу, належить до компетенції Відповідача при нарахуванні та виплаті відповідних сум.
Відтак, суд не може встановити базовий місяць для нарахування Позивачу індексації грошового забезпечення, так як уповноважений лише встановити право Позивача на її отримання. У даному випадку у Позивача відсутнє право на отримання індексації грошового забезпечення і вимога щодо встановлення методики її нарахування є неправомірною.
Аналогічних позиції дотримуються і апеляційні адміністративні суди, зокрема у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2021 у справі №480/4910/20, де суд залишаючи без змін рішення суду першої інстанції від 08.02.2021, в частині відмови застосувати місяць підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 р. (базовий місяць), аргументуючи це тим, що «повноваження, щодо обрахунку індексації, в тому числі щодо визначення базового місяця для такого нарахування, відповідно до порядку № 1078 та Закону № 1282- XII, покладаються на відповідача, а тому, підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця січень 2008 р. відсутні».
Щодо питання зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016-2017 рік у розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 із урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 № 889, суд зазначає наступне:
Як вбачається із довідки наданої відповідачем, про розмір грошового забезпечення за 2016-2017 рік по військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 №2805 від 04.07.2024, Позивачу була нарахована та виплачена грошова допомога на оздоровлення, за 2016 рік 4452грн., за 2017 рік 4541,25грн. (в довідці про розмір грошового забезпечення графа ГДО - грошова допомога для оздоровлення).
Позивачем не надано будь-яких ґрунтовних пояснень на спростування обставин зазначених відповідачем у відзиві та на спростування доказів, наданих військовою частиною на підтвердження своєї позиції у справі. Факт нарахування та виплати грошової допомога на оздоровлення, за 2016 рік 4452грн., за 2017 рік 4541,25грн. відображено в довідці про розмір грошового забезпечення графа ГДО - грошова допомога для оздоровлення (довідку про розмір грошового забезпечення за 2016-2017 рік по військовослужбовцю військово частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за №2805 від 04.07.2024. додано до відзиву на вимогу суду).
Отже, позивачем не доведено вимогу щодо недотримання вимог чинного законодавства відповідачем - Військовою частиною НОМЕР_1 відносно нарахування та виплати ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016-2017 рік у розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 із урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 № 889.
З вищевикладеного можна дійти висновку, що позовні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Щодо питання зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за 2016 рік, 2017 рік у розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 із урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 №889.
Як вбачається із довідки про розмір грошового забезпечення за 2016-2017 рік по військовослужбовцю військово частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 №2805 від
04.07.2024, Позивачу була нарахована та виплачена матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань за 2016 та 2017 роки в сумі 7266грн (в довідці про розмір грошового забезпечення графа Інше - довідку про розмір грошового забезпечення за 2016-2017 рік по військовослужбовцю військово частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за №2805 від 04.07.2024. додано до відзиву).
З вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є також безпідставними та не підлягають задоволенню.
Беручи до уваги наведене у всій сукупності, слід констатувати, що станом на час вирішення спору по суті, за наявних матеріалів справи Відповідачем не було порушено права та охоронювані законом інтереси Позивача.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У п. 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі №520/2261/19 зроблено висновок, що визначений вищезгаданою правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Отже, обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.
Так, в позовній заяві та в долучених додатках до неї, позивачем не наведено доказів, які б спростовували обставини та докази надані відповідачем.
При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що судом не приймаються посилання відповідача на те, що предметом спору в даній справі є невиплата позивачу під час проходження військової служби щомісячної індексації грошового забезпечення та інших виплат за період 2016 - 2017 роки. При щомісячному отримання позивачем грошового забезпечення за весь спірний період, останній повинен був знати про розмір виплаченого йому щомісячно грошового забезпечення, про складові такого грошового забезпечення, в тому числі щодо нарахованої чи не нарахованої індексації такого грошового забезпечення. Водночас позовну заяву до суду подано лише 07.07.2024 року, а доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.
Суд вважає за доцільне зазначити, що у день звільнення ОСОБА_1 з військової служби (29.03.2017 року) діяло інше законодавство, яке не обмежувало строків звернення до суду у з`язку з із вирішенням спорів про виплату грошового забезпечення.
На момент звільнення ОСОБА_1 з військової служби, виключення його із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (30 березня 2017 року), частина другої статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.
Так, у рішенні від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 (справа № 1-13/2013) Конституційний Суд України дійшов висновку, що в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.
Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наявних доказів суд дійшов до висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець