Справа № 320/22132/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції Перепелиця А.М.
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Справа № 320/22132/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Маркет Солюшн»

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві,

про визнання протиправним та скасування рішення

і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Маркет Солюшн» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - відповідач ) в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: №48583 від 15.02.2024, №77982 від 15.03.2024 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податків;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Маркет Солюшн» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначив про протиправність та необґрунтованість оскаржуваних рішень про відповідність ТОВ «Київ Маркет Солюшн» критеріям ризиковості, оскільки надані Відповідачу документи та пояснення, містили відомості про господарські операції з ТОВ «Інтро Трейд», підтверджували їх реальність та відповідали економічному змісту, що, на думку Позивача, свідчить про невідповідність ТОВ «Київ Маркет Солюшн» критеріям ризиковості платника податку.

Окрім того, Позивач стверджував, що в оскаржуваному рішенні Відповідачем не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції. Вважає, що оскаржуване рішення не містить обґрунтувань підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з виходив з того, що в оскаржуваних рішеннях Відповідач фактично визначив «ризикового» контрагента, однак не ідентифікував конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції, а також не зазначив на чому базуються висновки Відповідача та якими обставинами (фактами) вони підтверджуються.

При цьому, суд наголосив, що Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань. Водночас, суд першої інстанції відзначив, що оскаржувані рішення не містять встановлених обставин, які б свідчили про невиконання Позивачем чи його контрагентами договірних зобов`язань за господарськими операціями або встановлення обставин, які б свідчили про неправдивість чи ризиковість господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Поряд із цим, суд також акцентував увагу на тому, що приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органів наявна певна податкова інформація, яка визначає ризиковість здійснення господарської операції, комісія повинна була обґрунтувати у рішенні, на підставі якої конкретної інформації вона дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ГУ ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, наполягаючи на тому, що спірне рішення прийняте в межах чинного законодавства.

В обґрунтування своїх вимог Апелянт зазначає, що віднесення Комісією контролюючого органу Позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості є передумовою зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та не породжує для платника негативних наслідків. У контексті зазначеного Апелянт стверджує, що в подальшому платник податків має спростувати відповіднсть критеріям ризиковості шляхом подання на вимогу податкового органу переліку документів, необхідних для прийняття рішення.

Разом з тим, Апелянт стверджує, що в процесі аналізу діяльності ТОВ «КИЇВ МАРКЕТ СОЛЮШН» встановлено, що на підприємстві відсутні трудові ресурси для здійснення господарської діяльності.

Також контролюючий орган посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постановах від 03.03.2020 у справі №240/3665/19, від 27.08.2019 у справі №540/2077/18.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024 та від 20.12.2024 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Маркет Солюшн» () зареєстроване 05.08.2015 як юридична особа за адресою: Україна, 01001, місто Київ, вулиця Грушевського Михайла, 10, будинок 10, кімната 212.

Видами діяльності товариства за КВЕД є: 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів. н. в. і. у. (основний); 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у; 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 68.32 Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту; 73.11 Рекламні агентства.

Рішеннями Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 15.02.2024 №48583, від 15.03.2024 №77982 товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Маркет Солюшн» визнано таким, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Зі змісту вказаних рішень вбачається, що Комісією регіонального рівня, відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165), на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку додатку №1 до Порядку №1165 у зв`язку з виявленням обставин та / або отримання інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності встановлено відповідність товариства критеріям ризиковості, а саме:

03 - відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутне придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;

07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/ розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції);

11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;

12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Підставою прийняття оскаржуваних рішень стали господарські операції за період з 21.04.2022 - 15.02.2024 по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ «Інтро Трейд» () за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг: 68.20.12-00.00 (послуги щодо оренди й експлуатування власної чи взятої у лізинг нежитлової нерухомості), а також операції за період з 01.01.2023 по 15.02.2024 за кодами УКТЗЕД 8507, 8504 та 7610.

Позивачем 08.02.2024 та 08.03.2024 було направлено на адресу контролюючого органу письмові пояснення щодо невідповідності останнього критеріям ризиковості з підтверджуючими документами, однак відповідач дійшов висновку про недоведеність позиції позивача щодо невідповідності ТОВ «Київ Маркет Солюшн» критеріям ризиковості.

Вважаючи протиправними вищевказані рішення податкового органу, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Судом першої інстанції також встановлено, що за спірний період позивачем (орендодавець) було укладено договір оренди тимчасових споруд від 15.11.2019 №15/11-ІНТР з ТОВ «Інтро Трейд» (орендар), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове оплатне володіння і користування тимчасові споруди, а саме торгові кіоски, шо встановлені в м. Києві у відповідності до вимог чинного законодавства за адресами, вказаними в адресній програмі, яка є додатком №1 до цього Договору.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано:

- акти-приймання передачі тимчасових споруд від 15.11.2019, від 01.08.2022;

- додатки №№1, 2, 3 до договору оренди тимчасових споруд від 15.11.2019 №15/11-ІНТР;

- додаткову угоду від 29.07.2022 до договору оренди тимчасових споруд від 15.11.2019 №15/11-ІНТР;

- акти №ОУ-0000016 №ОУ-0004, №ОУ-0011, №ОУ-0019, №ОУ-0023, №ОУ-0026, №ОУ-0029, №ОУ-0032 здачі-прийняття робіт (надання послуг) тощо;

- картка рахунку 361 за період з 15.11.2019 по 30.09.2022 по операціях з ТОВ «Інтро Трейд» та банківській виписки щодо розрахунків з ТОВ «Інтро Трейд».

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Постанова № 1246), Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165), Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі - Порядок № 520).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктами 5-7 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, який склав та/або подав податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (крім розрахунку коригування, складеного відповідно до вимог підпунктів "б" і "в" підпункту 97.4 пункту 97 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Кодексу).

Абзац перший пункту 6 в редакції Постанови КМ № 1187 від 18.10.2024\

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Абзац сьомий пункту 6 в редакції Постанови КМ № 574 від 02.06.2023\

У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.

Абзац пункту 6 в редакції Постанови КМ № 574 від 02.06.2023\

При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Абзац пункту 6 в редакції Постанови КМ № 574 від 02.06.2023\

У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Абзац дванадцятий пункту 6 виключено на підставі Постанови КМ № 1154 від 07.11.2023\

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі технічними засобами електронних комунікацій з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Одним з критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що закріплені у Додатку 1 до Порядку № 1165, є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування (пункт 8 Додатку 1).

Додатком 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено типову форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яка містить наступне формулювання: «Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.».

Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, рішенню Комісії регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

Крім того, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.

При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржувані Позивачем рішення про включення його до переліку ризикових платників не містить обґрунтованої мотивації підстав та причин віднесення підприємства до ризикових платників податків, відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку та не містить доказів наявності податкової інформації, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланнями на відповідні документи, яка має бути зазначена відповідно до абзацу 8 пункту 6 Порядку № 1165.

Крім того, як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів цієї справи, на підтвердження реальності господарських взаємовідносин Позивача з його контрагентами, ним були надані копії договорів та відповідних первинних документів.

Водночас, Відповідачем не спростовано інформацію, яка міститься у вказаних документах, та не доведено наявності достатніх правових підстав для включення Позивача до переліку ризикових платників. Більш того, ані в суді першої, ані апеляційної інстанції відповідач не надав жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання комісії, і який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

У контексті зазначеного, колегія суддів акцентує увагу на тому що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.01.2021 у справі №640/10988/20.

Разом з тим, як правильно встановлено судом першої інстанції, підставою прийняття оскаржуваних рішень стали господарські операції постачання за період з 21.04.2022 - 15.02.2024 по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ «Інтро Трейд» () за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг: 68.20.12-00.00 (послуги щодо оренди й експлуатування власної чи взятої у лізинг нежитлової нерухомості), щодо якого прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Водночас, колегія суддів відзначає, що Позивачем були надані контролюючому органу пояснення та документи щодо господарських операцій з ТОВ «Інтро Трейд», які свідчать про те, що сторони переслідували ділову мету при їх здійсненні та понесли зміни майнового стану, що, в свою чергу, вказує на реальне настання для Позивача правових наслідків, обумовлених відповідними правочинами.

Крім того, апеляційний суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладеною у постанові від 01.11.2023 у справі №520/14316/19, у якій суд дійшов до висновку, що чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності обставин, які б могли свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Більш того, Апелянт ані в суді першої, ані апеляційої інстанції не надає жодних доказів наявністі рішення про відповідність ТОВ «Інтро Трейд» критеріям ризиковості платника податків становм на момент прийняття спірних рішень.

При цьому, колегія суддів акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Ще однією підставою для прийняття спірних рішень стало здійснення Позивачем операцій з придбання за період з 01.01.2023 по 15.02.2024 за кодами УКТЗЕД 8507, 8504 та 7610. Втім, ані у спірних рішеннях, ані у апеляційній скарзі контролюючий орган не обґрунтовує яка саме інформація свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлена під час моніторингу зазначених операцій. Більш того, Апелянт не надав жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання комісії, і який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення, зокрема щодо недостатності трудових ресурсів для здійнення операцій з придбання зазначених у видатковій накладній №m від 15.09.2023 інвентору сонячного та у видатковій накладній №m від 12.09.2023 акамуляторів/т. 1 а.с. 240, 242/.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку, що спірні рішення комісії контролюючого органу не відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України щодо обґрунтованості. Позаяк, саме лише посилання контролюючого органу на відсутність необхідних умовта/або обсягів матеріальних ресурсів для, зокрема, надання послуг, недостатньої кількості трудових ресурсів, відсутності місць для зберігання залишків нееалізованих товарів тощо, без належного обґрунтування і документального підтвердження, не може свідчити про відповідність рішення критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень і закріплені у частині другій статті 2 КАС України.

Доводи Апелянта про те, що Позивачем не надано документів, необхідних для прийняття Комісією рішення про реєстрацію поданих ним податкових накладних, спростовуються матеріалами справи, оскільки, як було встановлено вище, Позивачем подані всі необхідні документи.

Твердження Апелянта про те, що спірні рішення не порушує для платника негативних наслідків, колегія суддів вважає необґрунтованим та до уваги не приймає, оскільки, як зазначає сам податковий орган, вони є передумовою для автоматичного зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Право на оскарження в судовому порядку Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм пункту 6 Порядку №1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Право на звернення до суду також передбачено в затвердженій формі Рішення (додаток 4 до Порядку № 1165), а саме «Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку».

Тобто, Порядок № 1165, який є чинним та діяв під час прийняття спірних рішень, прямо передбачає можливість оскарження рішень про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості.

Доводи апеляційної скарги таких висновків суду першої інстанції не спростовують і, знову ж таки, стверджуючи, що Позивач відповідає вищенаведеним критеріям ризиковості платників податків, апелянт не надає суду належних і допустимих, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказів на підтвердження таких обставин.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду і Апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 14 січня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк