Справа № 160/14949/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/14949/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 р. (суддя Прудник С.В) в адміністративній справі №160/14949/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про визнання дій протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №82 від 24 травня 2024 р. щодо відмови у призначенні їй пенсії за вислугу років на підставі пункту "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити їй пенсію за вислугу років на підставі пункту "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", з дня звернення до органів ПФУ, а саме 17 травня 2024 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при визначенні ОСОБА_1 стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" станом на 11 жовтня 2017 р., пенсійним органом не враховано рішення Конституційного Суду України від 04 вересня 2019 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Судом визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №82 від 24 травня 2024 р. щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 17 травня 2024 р., з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій він

посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що при вирішенні питання про призначення позивачці пенсії за вислугу років, підлягає застосуванню положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" станом на дату набрання чинності Законом України № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (11 жовтня 2017 р.), яке передбачає право на пенсію за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України - не менше 26 років 6 місяців. Спеціальний стаж ОСОБА_1 станом на 11 жовтня 2017 р. становить 26 років 13 днів, що є меншим необхідного 26 років 6 місяців.

В поданому представником ОСОБА_1 письмовому відзиві на апеляційну скаргу вказано про необхідність залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 17 травня 2024 р. звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за вислугою років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівник освіти. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №82 від 24 травня 2024 р. ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії з тих підстав, що її спеціальний стаж станом на 11 жовтня 2017 р. становить 26 років 13 днів, що є меншим необхідного 26 років 6 місяців, встановленого пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (станом на 11 жовтня 2017 р.).

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент подання заяви 17 травня 2024 р. ОСОБА_1 мала спеціальний стаж роботи понад 25 років, що є достатнім для призначення пенсії відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". При визначенні необхідного ОСОБА_1 спеціального стажу роботи станом на 11 жовтня 2017 р. (26 років 6 місяців), пенсійним органом не враховано рішення Конституційного Суду України від 04 вересня 2019 р.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно

до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів зазначає наступне.

01 січня 2004 р. набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 р., пунктом 2-1 розділу XV "Прикінцеві положення" якого визначено, що особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІІ мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Також пунктом 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, Закони України та інші нормативно -правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 р., мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Закон України № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 р. набрав чинності 11 жовтня 2017 р.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції чинній до 01 квітня 2015 р. було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону України № 213-VIII від 02 березня 2015 р. чинній з 01 квітня 2015 р. передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України станом на 01 квітня 2015 р. не менше 25 років та після цієї дати: з 01 квітня 2015 р. по 31 березня 2016 р. - не менше 25 років 6 місяців; з 01 квітня 2016 р. по 31 березня 2017 р. - не менше 26 років; з 01 квітня 2017 р. по 31 березня 2018 р. - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 р. по 31 березня 2019 р. - не менше 27 років; з 01 квітня 2019 р. по 31 березня 2020 р. - не менше 27 років 6 місяців; з 01 квітня 2020 р. по 31 березня 2021 р. - не менше 28 років; з 01 квітня 2021 р. по 31 березня 2022 р. - не менше 28 років 6 місяців; з 01 квітня 2022 р. по 31 березня 2023 р. - не менше 29 років; з 01 квітня 2023 р. по 31 березня 2024 р. - не менше 29 років 6 місяців; з 01 квітня 2024 р. або після цієї дати - не менше 30 років.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону України №911-VIII від 24 грудня 2015 р. передбачачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України станом на 01 квітня 2015 р. - не менше 25 років та після цієї дати: з 01 квітня 2015 р. по 31 березня 2016 р. - не менше 25 років 6 місяців; з 01 квітня 2016 р. по 31 березня 2017 р. - не менше 26 років; з 01 квітня 2017 р. по 31 березня 2018 р. - не менше 26 років 6 місяців; з 01 квітня 2018 р. по 31 березня 2019 р. - не менше 27 років; з 01 квітня 2019 р. по 31 березня 2020 р. - не менше 27 років 6 місяців; з 01 квітня 2020 р. по 31 березня 2021 р. - не менше 28 років з 01 квітня 2021 р. по 31 березня 2022 р. - не менше 28 років 6 місяців; з 01 квітня 2022 р. по 31 березня 2023 р. - не менше 29 років; з 01 квітня 2023 р. по 31 березня 2024 р. - не менше 29 років 6 місяців; з 01 квітня 2024 р. або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 01 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними, зокрема, віку 53 роки - які народилися з 01 січня 1969 р. по 30 червня 1969 р.

Рішенням Конституційного Суду №2-р/2019 від 04 червня 2019 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законами України від 02 березня 2015 р. №213-VIII, від 24 грудня 2015 р. № 911-VIII. У рішенні зазначено, що положення статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, починаючи з 04 червня 2019 положення п. "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" діють в редакції, що передбачала право на пенсію за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення, при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №82 від 24 травня 2024 р. відмова у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" обгрунтована

наявністю в неї спеціального стажу 26 років 13 днів, що притирічить п. 2-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, а саме відсутність станом на 11 жовтня 2017 р. спеціального стажу роботи - 26 років 6 місяців.

На час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 2-р/2019 з одного боку, та пунктом 2-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з іншого.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина 3 статті 22 Конституції України).

Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 р. у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Відтак, обмежуючи пунктом п. 2-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV врахування спеціального стажу, здобутого після 11 жовтня 2017 р., для набуття права на призначення пенсії за вислугою років, є порушенням принципу юридичної визначеності та верховенства права.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06 листопада 2023 р. у справі №240/24/21.

Судом першої інстанції вірно вказано, що оскільки із заявою про призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 звернулася 17 травня 2024 р., можливість призначення їй пенсії за вислугу років повинна визначається згідно приписів п. "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в редакції чинній до внесення змін Законами України від 02 березня 2015 р. №213-VIII, від 24 грудня 2015 р. № 911-VIII, що свідчить про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №82 від 24 травня 2024 р. та наявності підстав для його скасування, а також здійснення повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 17 травня 2024 р. про призначення пенсії.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024р. в адміністративній справі №160/14949/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 січня 2025 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник