Справа № 380/10076/24
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Крутько О.В.

13 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/10076/24 пров. № А/857/28422/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року у справі № 380/10076/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

13.05.2024р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, у якому просила суд:

- визнати протиправною відмову державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради у державній реєстрації по заяві «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» щодо Приватного підприємства «Міньківське комунальне підприємство» (40546186) щодо виключення відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про Кравченко Ю.В. як керівника ПП «Міньківське комунальне підприємств» (40546186);

-зобов`язати уповноважену особу (державного реєстратора) Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради внести зміни до відомостей про юридичну особу щодо Приватного підприємства «Міньківське комунальне підприємство» (40546186) в частині виключення відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про Кравченко Ю.В. як керівника ПП «Міньківське комунальне підприємство» (40546186) з 09.04.2024.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2024р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2024р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 15.07.2022р. ОСОБА_1 взята на облік внутрішньо переміщеної особи з фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрована за місцем проживання: АДРЕСА_2 .

Із змісту Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.04.2024р. видно, що керівником ПП Міньківське комунальне підприємство, ідентифікаційний код 40546186, місцезнаходження: Україна, 84532, Донецька обл., Бахмутський р-н, село Міньківка (пн), вул. Центральна, будинок,3, з 27.01.2022 є ОСОБА_1 (виконуючий обов`язки директора згідно протоколу № 6 від 27.01.2022р.)

01.11.2023р. ОСОБА_1 подала заяву загальним зборам власників ПП Міньківське комунальне підприємство в якій повідомила про припинення трудового договору за ст.39 Кодексу законів про працю.

Крім того, 08.04.2024р. позивач подала заяву до Львівського міського центру зайнятості заяву на підставі ч.4 ст.7 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб про припинення трудових відносин з ПП Міньківське комунальне підприємство.

ОСОБА_1 звернулася до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради із заявою про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про виключення із реєстру відомостей про неї як про керівника ПП Міньківське комунальне підприємство.

24.04.2024р. державний реєстратор Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Кот Р.І. прийняв рішення про відмову у державній реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо проведення реєстраційної дії Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу. Зокрема, даним рішенням відмовлено у державній реєстрації за заявою Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу щодо ПП Міньківське комунальне підприємство (40546186) у зв`язку з поданням документів або відомостей, передбачених Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань не в повному обсязі, а саме: відсутнє рішення уповноваженого органу щодо зміни керівника юридичної особи.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців регулює Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (далі Закон № 775-ІV).

ч.1 ст.9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлено, що відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів; 4) повідомлень про виявлення розбіжностей між відомостями про кінцевих бенефіціарних власників та структуру власності клієнта, зокрема про виявлення неповноти, неточностей чи помилок в інформації про кінцевого бенефіціарного власника або структуру власності, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 5) інформації від Національного банку України про визнання структури власності юридичної особи, державне регулювання та нагляд за діяльністю якої здійснює Національний банк України, непрозорою (прозорою).

В п.13 ч. 2 ст.9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань видно, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

ч.4 ст.17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань передбачено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, в якій також може зазначатися прохання про реєстрацію такої особи платником податку на додану вартість та/або про обрання спрощеної системи оподаткування, та/або про включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій;

2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою;

7) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону.

Згідно п.6 ч.1 ст.15 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам: рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству. Справжність підписів на рішенні уповноваженого органу управління юридичної особи нотаріально засвідчується з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів, крім рішень, створених на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг та підписаних з використанням кваліфікованого електронного підпису, а також інших випадків, передбачених законом.

В п.4 ч. 1 ст.28 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань видно, що однією з підстав для відмови у державній реєстрації є подання документів або відомостей, передбачених цим Законом, не в повному обсязі.

Із змісту ч.1 ст.62, ч.1-ч.6 ст.65, Господарського кодексу України видно, що підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами. Керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом) відповідно до закону.

Отже, припинення повноважень керівника підприємства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення найманого працівника з роботи (розірвання із ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_1 до заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не подала рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни та документів щодо призначення нового керівника, а тому відповідач правомірно відмовив у державній реєстрації.

З врахуванням наведених вище правових норм та встановлених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради правомірно відмовив у державній реєстрації за заявою Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу щодо ПП Міньківське комунальне підприємство (40546186) у зв`язку з поданням позивачем документів або відомостей, передбачених Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань не в повному обсязі, а саме: відсутнє рішення уповноваженого органу щодо зміни керівника юридичної особи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення а Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року у справі № 380/10076/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель