Справа № 260/483/24
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/483/24 пров. № А/857/18413/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року (ухвалене головуючою-суддею Маєцькою Н.Д. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Ужгороді) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - ГУ ПФУ, пенсійний орган, відповідач), в якому просила визнати протиправними дії ГУ ПФУ та стягнути з відповідача на її користь 53999,82 грн, як нараховану та призначену допомогу листка непрацездатності по вагітності та пологах.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо нездійснення фінансування ФОП ОСОБА_2 для нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги по вагітності та пологах, згідно листка непрацездатності №8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023 та зобов`язано відповідача повторно розглянути подані ФОП ОСОБА_2 заяви-розрахунки щодо фінансування виплат по вагітності та пологах ОСОБА_1 , згідно листка непрацездатності №8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023, відповідно до Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України №12 від 19.07.2018 (далі - Порядок №12), з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що роботодавець позивачки ФОП ОСОБА_2 звертався з відповідними заявами-розрахунками для здійснення виплати листка непрацездатності по вагітності та пологах ОСОБА_1 . Проте, такі були повернуті у зв`язку з невідповідністю вимогам законодавства та повертались на доопрацювання. При цьому, повторно заяви-розрахунки встановленого зразка роботодавцем не подавались та на розгляді в органах ПФУ не перебувають.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки Лемак В.Я. просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 03.07.2023 між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено трудовий договір. Згідно наказу від 30.06.2023 про прийняття на роботу, ОСОБА_1 з 03.07.2023 була призначена на посаду бухгалтера.

Протоколом засідання комісії із соціального страхування №1 від 19.07.2023, згідно електронного листка непрацездатності №8891247-1 від 19.07.2023, бухгалтеру ОСОБА_1 було призначено допомогу по вагітності та пологах за період з 19.07.2023 по 21.11.2023.

Відповідно до розрахунку листка непрацездатності по вагітності та пологах за період з 19.07.2023 по 21.11.2023, сума допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_1 складає 53999,82 грн.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не здійснення страхових виплат у зв`язку з вагітністю та пологами, ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що повертаючи без задоволення заяву-розрахунок щодо фінансування виплат листка непрацездатності по вагітності та пологах ОСОБА_1 , відповідач не зазначив будь-яких рекомендацій для усунення виявлених помилок та/або недостовірних відомостей. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для нездійсненні фінансування виплат листка непрацездатності по вагітності та пологах ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується, а тому суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки спірним правовідносинам у цій частині та не вбачає підстав для застосування положень частини другої цієї статті.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України кожному громадянину гарантується право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини у сфері забезпечення права на соціальне страхування на випадок втрати працездатності врегульовані Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №1105-XIV від 23.09.1999 (далі - Закон №1105) та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 (далі - Закон №2464).

Згідно дефініції, наведеній у статті 1 Закону №2464, Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб; застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; медичний висновок про тимчасову непрацездатність - електронний документ, що формується на підставі медичних записів в електронній системі охорони здоров`я та містить висновок лікаря за результатами медичної експертизи з тимчасової втрати працездатності, що засвідчує тимчасову непрацездатність та є підставою для створення листка непрацездатності; листок непрацездатності - сформований програмними засобами електронного реєстру листків непрацездатності на підставі медичного висновку про тимчасову непрацездатність або документа, що засвідчує факт усиновлення дитини, і зареєстрований за єдиним реєстраційним номером цього реєстру електронний документ, що є підставою для звільнення від роботи, призначення страхових виплат відповідно до законодавства про соціальне страхування.

Терміни "застрахована особа" та "страхувальники" вживаються в цьому Законі у значеннях, наведених у Законі №2464, терміни "гіг-спеціаліст", "гіг-контракт" та "резидент Дія Сіті" - у значеннях, наведених у Законі України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні".

При цьому, згідно ст.1 Закону №2464, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону №1105, страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Згідно ч.1 ст.12 Закону №1105, право на страхові виплати за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їхніх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Частиною четвертою статті 12 Закону №1105 визначено, що застраховані особи, які протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на страхові виплати відповідно до цього Закону в таких розмірах : 1) допомога по тимчасовій непрацездатності - виходячи з нарахованої заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, але не більше за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку; 2) допомога по вагітності та пологах - виходячи з нарахованої заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, але не більше за розмір допомоги, обчислений із двократного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.

Згідно ч.1 ст.22 Закону №1105, страхова виплата у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначається та здійснюється за основним місцем роботи (діяльності). Допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах застрахованим особам (у тому числі тим, які здійснюють підприємницьку чи іншу діяльність та одночасно працюють на умовах трудового договору) надається за основним місцем роботи (діяльності) або за місцем роботи за сумісництвом (наймом) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом ч.1, 2 ст.23 №1105, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є сформований на основі медичного висновку про тимчасову непрацездатність або документа, що засвідчує факт усиновлення дитини, встановлення опіки над дитиною, листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з уповноваженим органом управління. Визначення розміру допомоги по тимчасовій непрацездатності, в тому числі на пільгових умовах, здійснюється шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ та організацій або на підставі копії відповідних посвідчень чи інших документів, які підтверджують право на пільгу.

Відповідно до ст.26 Закону №1105, фінансування страхувальників для надання страхових виплат за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою непрацездатності застрахованим особам здійснюється територіальними органами уповноваженого органу управління в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України. Підставою для фінансування страхувальників територіальними органами уповноваженого органу управління є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми страхових виплат за їх видами. Територіальні органи уповноваженого органу управління здійснюють фінансування страхувальників протягом трьох робочих днів після надходження заяви-розрахунку, в тому числі в електронній формі. У разі якщо сума отриманих страхувальником від територіальних органів уповноваженого органу управління страхових коштів перевищує фактичні витрати на надання страхових виплат, невикористані страхові кошти повертаються до територіального органу уповноваженого органу управління, що здійснив фінансування, протягом трьох робочих днів. Страхувальник відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Страхувальник, який є бюджетною установою, відкриває окремий рахунок для зарахування страхових коштів в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує та реалізує державну фінансову політику. Кошти, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку. Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на здійснення застрахованим особам страхових виплат за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Постановою Правління Пенсійного фонду України №28-3 від 22.12.2022 "Деякі питання фінансування для здійснення виплат та надання соціальних послуг, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що фінансування для здійснення страхових виплат, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", здійснюється централізовано Пенсійним фондом України на підставі заяв-розрахунків, що містять інформацію про нараховані застрахованим особам суми страхових виплат за їх видами; заява-розрахунок та повідомлення про виплату коштів застрахованим особам подаються страхувальниками через Єдиний державний веб портал електронних послуг або веб портал електронних послуг Пенсійного фонду України, а також можуть подаватися у паперовій формі разом з електронною формою на електронному носії інформації головним управлінням Пенсійного фонду України в областях та м. Києві за основним місцем обліку страхувальників; головні управління Пенсійного фонду України в областях та м. Києві здійснюють зв`язок зі страхувальниками та обмін інформацією, а у разі відсутності повідомлення про виплату коштів застрахованим особам здійснюють перевірку використання страхувальником страхових коштів.

Системний аналіз приведених вище норм дає підстави дійти висновку, що страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання. Право на страхові виплати за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом. Страхова виплата у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначається та здійснюється за основним місцем роботи (діяльності), шляхом фінансування територіальним органом Пенсійного фонду України страхувальників за їх заявою-розрахунком, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми страхових виплат за їх видами.

При цьому, заява-розрахунок та повідомлення про виплату коштів застрахованим особам подаються страхувальниками через Єдиний державний веб портал електронних послуг або веб портал електронних послуг Пенсійного фонду України, а також можуть подаватися у паперовій формі разом з електронною формою на електронному носії інформації головним управлінням Пенсійного фонду України в областях та м. Києві за основним місцем обліку страхувальників.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на виконання вимог ухвали суду першої інстанції про витребування доказів було надано пояснення щодо заяв-розрахунків, які подавалися роботодавцем позивача - ФОП ОСОБА_2 .

Згідно вказаних пояснень, ФОП ОСОБА_2 було подано наступні заяви-розрахунки щодо фінансування виплат листка непрацездатності по вагітності та пологах ОСОБА_1 , а саме : 1) заява-розрахунок №-2023-1 від 31.07.2023, яка подана в електронному вигляді через портал електронних послуг ПФУ. В заяву-розрахунок включено допомогу по вагітності та пологах ОСОБА_1 по л/н №8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023 на загальну суму 53999,82 грн. До заяви-розрахунку не долучено супровідних документів. Заява-розрахунок опрацьована фахівцем ГУ ПФУ в Хмельницькій області та у зв`язку з відсутністю будь-яких документів, була повернута роботодавцеві без задоволення; 2) заява-розрахунок №-2023-2 від 31.07.2023, подана в електронному вигляді через портал електронних послуг ПФУ. В заяву-розрахунок включено допомогу по вагітності та пологах ОСОБА_1 по л/н №8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023 на загальну суму 53999,82 грн. До заяви-розрахунку не долучено супровідних документів. Заява-розрахунок опрацьована фахівцями ГУ ПФУ в Чернівецькій та Закарпатській областей та у зв`язку з відсутністю будь-яких документів була повернута роботодавцеві без задоволення; 3) заява-розрахунок №-2023-3 від 01.08.2023, подана в електронному вигляді через портал електронних послуг ПФУ. В заяву-розрахунок включено допомогу по вагітності та пологах ОСОБА_1 по л/н №8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023 на загальну суму 53999,82 грн. До заяви-розрахунку долучено скановану копія квитанції про сплату ЄСВ фізичною особою-підприємцем (з призначення платежу не вбачається за кого саме сплачено ЄСВ); податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3 квартал 2023 року; сканкопію повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту від 30.06.2023 про прийняття на роботу ОСОБА_1 з 03.07.2023; сканкопію нарахування по лікарняному листку №БМВ00000001 від 19.07.2023, заява-розрахунок опрацьована фахівцями ГУ ПФУ в Черкаській області та у зв`язку з відсутністю сплати ЄСВ у персоніфікації, була повернута роботодавцеві без задоволення; 4) заява-розрахунок №-2023-4 від 01.08.2023, подана в електронному вигляді через портал електронних послуг ПФУ. В заяву-розрахунок включено допомогу по вагітності та пологах ОСОБА_1 по л/н №8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023 на загальну суму 53999,82 грн. До заяви-розрахунку долучено сканкопію квитанції про сплату ЄСВ фізичною особою-підприємцем (з призначення платежу не видно за кого саме сплачене ЄСВ); податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3 квартал 2023 року; сканкопію повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг - контракту від 30.06.2023 про прийняття на роботу ОСОБА_1 з 03.07.2023; сканкопію нарахування по лікарняному №БМВ00000001 від 19.07.2023; сканкопію довідки форми ОК-5, з якої вбачається, що відмітка про сплату ЄСВ за громадянку ОСОБА_1 за липень 2023 року відсутня. Заява-розрахунок опрацьована фахівцями ГУ ПФУ в Черкаській та Закарпатській областей та у зв`язку з відсутністю сплати ЄСВ у персоніфікації була повернута роботодавцеві без задоволення; 5) заява-розрахунок №-2023-5 від 01.08.2023, подана в електронному вигляді через портал електронних послуг ПФУ. В заяву-розрахунок включено допомогу по вагітності та пологах ОСОБА_1 по л/н №8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023 на загальну суму 53999,82 грн. До заяви-розрахунку долучено ті самі документи що і до попередньої заяви-розрахунку №-2023-4. Заява-розрахунок опрацьована фахівцями ГУ ПФУ в Київській та Закарпатській областей та у зв`язку з відсутністю сплати ЄСВ у персоніфікації була повернута роботодавцеві без задоволення; 6) заява-розрахунок №-2023-6 від 01.08.2023, подана в електронному вигляді через портал електронних послуг ПФУ. В заяву-розрахунок включено допомогу по вагітності та пологах ОСОБА_1 по л/н №8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023 на загальну суму 53999,82 грн. До заяви-розрахунку не долучено супровідних документів. Заява-розрахунок опрацьована фахівцями ГУ ПФУ в Полтавській та Закарпатській областей та у зв`язку з відсутністю будь-яких документів була повернута роботодавцеві без задоволення; 7) заява-розрахунок №-2023-7 від 01.08.2023, подана в електронному вигляді через портал електронних послуг ПФУ. В заяву-розрахунок включено допомогу по вагітності та пологах ОСОБА_1 по л/н №8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023 на загальну суму 53999,82 грн. До заяви-розрахунку не долучено супровідних документів. Заява-розрахунок опрацьована фахівцями ГУ ПФУ в Чернігівській та Закарпатській областей та у зв`язку з відсутністю будь-яких документів була повернута роботодавцеві без задоволення; 8) заява-розрахунок №-2023-8 від 01.08.2023, подана в електронному вигляді через портал електронних послуг ПФУ. В заяву-розрахунок включено допомогу по вагітності та пологах ОСОБА_1 по л/н №8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023 на загальну суму 53999,82 грн. До заяви-розрахунку долучено ті самі документи, як і до заяви-розрахунку №-2023-4. Заява-розрахунок опрацьована фахівцями ГУ ПФУ в Чернігівській та Закарпатській областей та у зв`язку з відсутністю відмітки про сплату ЄСВ у звітах з персоніфікації була повернута роботодавцеві без задоволення; 9) заява-розрахунок №-2023-9 від 03.08.2023, подана в електронному вигляді через портал електронних послуг ПФУ. В заяву-розрахунок включено допомогу по вагітності та пологах ОСОБА_1 по л/н №8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023 на загальну суму 53999,82 грн. До заяви-розрахунку не долучено супровідних документів. Заява-розрахунок опрацьована фахівцями ГУ ПФУ в Рівненській області та у зв`язку з відсутністю будь-яких документів була повернута роботодавцеві без задоволення; 10) заява-розрахунок №-2023-10 від 03.08.2023, подана в електронному вигляді через портал електронних послуг ПФУ. В заяву-розрахунок включено допомогу по вагітності та пологах ОСОБА_1 по л/н №8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023 на загальну суму 53999,82 грн. До заяви-розрахунку долучено ті самі документи, як і до заяви-розрахунку №-2023-4. Заява-розрахунок опрацьована фахівцями ГУ ПФУ в Рівненській області та у зв`язку з відсутністю сплати ЄСВ була повернута роботодавцеві без задоволення; 11) заява-розрахунок №-2023-11 від 20.10.2023, подана в електронному вигляді через портал електронних послуг ПФУ. В заяву-розрахунок включено допомогу по вагітності та пологах ОСОБА_1 по л/н №8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023 на загальну суму 53999,82 грн. До заяви-розрахунку долучено ті самі документи, як і до заяви-розрахунку №-2023-4. Заява-розрахунок опрацьована фахівцями ГУ ПФУ в Львівській області та у зв`язку з відсутністю сплати ЄСВ була повернута роботодавцеві без задоволення; 12) заява-розрахунок №-2023-9 від 03.08.2023, подана в електронному вигляді через портал електронних послуг ПФУ. В заяву-розрахунок включено допомогу по вагітності та пологах ОСОБА_1 по л/н №8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023 на загальну суму 53999,82 грн. До заяви-розрахунку не долучено супровідних документів. Заява-розрахунок опрацьована фахівцями ГУ ПФУ в Рівненській області та у зв`язку з відсутністю будь-яких документів була повернута роботодавцеві без задоволення.

Проаналізувавши подані заяви-розрахунки та додані до них документи, суд першої інстанції вірно зазначив, що такі подані з дотриманням вимог Порядку №12 та Закону №1105. При цьому, вказаними нормативно-правовими актами не передбачено подання будь-яких додаткових супровідних документів до заяви-розрахунку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ст.16 Закону №1105 містить вичерпний перелік підстав відмови у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності.

При цьому, серед підстав, з яких відповідачем були повернуті без задоволення заяви-розрахунки роботодавця позивача, вказаний перелік не містить.

Суд першої інстанції слушно зауважив, що робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення у разі потреби має право здійснювати обмін інформацією зі страхувальником шляхом направлення запиту щодо уточнення інформації, наведеної у заяві-розрахунку (згідно вимог Порядку №12) та у разі виявлення помилок та/або недостовірних відомостей заява-розрахунок повертається страхувальнику з відповідними рекомендаціями щодо їх усунення.

Проте, повертаючи без задоволення спірні заяви-розрахунки, відповідач не зазначив будь-яких рекомендацій для усунення виявлених помилок та/або недостовірних відомостей.

Посилання відповідача на несплату роботодавцем ЄСВ є безпідставним, оскільки така несплата підприємством страхових внесків не може бути підставою для позбавлення права застрахованої особи на отримання соціальних гарантій, позаяк це призведе до порушення принципу рівності перед законом.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.04.2021 по справі №752/20612/17.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності визнання протиправними дії відповідача в частині нездійснення фінансування ФОП ОСОБА_2 для нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги по вагітності та пологах, згідно листка непрацездатності №8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023 та зобов`язання повторно розглянути заяви-розрахунки щодо фінансування виплат по вагітності та пологах ОСОБА_1 , згідно листка непрацездатності № 8891247-1 за період з 19.07.2023 по 21.11.2023, відповідно до Порядку №12, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року по справі №260/483/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук