Справа № 420/33640/23
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/33640/23
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2023 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просила визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо прийняття рішення про повернення документів ОСОБА_2 про призначення одноразової грошової допомоги на доопрацювання;

- скасувати рішення № 14/д від 11.08.2023 року, прийняте у формі протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату одним платежем одноразової грошової допомоги у повній сумі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , як члену сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 військовослужбовця ОСОБА_3 , у відповідності до вимог Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», абз. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснити виплату одним платежем одноразової грошової допомоги у повній сумі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , як члену сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 військовослужбовця ОСОБА_3 , у відповідності до вимог Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», абз. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 було призначено піклувальником над дитиною-сиротою ОСОБА_1 . Листом від 26.10.2022 року на адресу сім`ї ОСОБА_1 надійшло сповіщення про смерть ОСОБА_3 внаслідок отримання ушкоджень під час військових дій. У зв`язку зі смертю піклувальника, позивачку було встановлено піклувальником ОСОБА_1 . Діючи в інтересах неповнолітньої, позивачка звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військового, однак отримала відмову. Позивачка вважає таку відмову протиправною, тому звернулась до суду із цим позовом в інтересах неповнолітньої.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо прийняття рішення про повернення документів ОСОБА_2 про призначення одноразової грошової допомоги на доопрацювання. Скасовано рішення № 14/д від 11.08.2023 року, прийняте у формі протоколу, комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1 , з доданими документами про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 та прийняти нове рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач - Міністерство оборони України надали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що підставою для відмови позивачці у призначені одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 Міністерством оборони України зазначено те, що за поданими документами неможливо встановити, чи є остання непрацездатною, та чи вона перебувала на утриманні військовослужбовця». Апелянт зазначає, що позивачу не було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, до Міністерства оборони України не надходили всі необхідні документи, визначені Додатком 2 наказу МО України від 25.01.2023 № 45 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану», тому Комісія не може без наявних всіх необхідних документів приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги. Повернення документів на доопрацювання не позбавляє позивача повторно направити документи на розгляд Комісії про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця ОСОБА_3 . Вказують, що будь-яких протиправних дій чи бездіяльності з боку відповідача стосовно позивача допущено не було.

10 вересня 2024 року до суду через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзиву на апеляційну скаргу другим відповідачем до суду не надано.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області №13/15 від 13.10.2022 встановлено піклування та призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , піклувальником над дитиною-сиротою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , визначено місце проживання ОСОБА_1 біля піклувальника за його фактичним місцем проживання.

Листом від 26.10.2022 року №4189 ІНФОРМАЦІЯ_4 надіслав ОСОБА_2 сповіщення №183, яким повідомив, що солдат ОСОБА_3 , стрілець 1 відділення військової частини НОМЕР_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 поблизу с.Озерянівка, Донецької обл. внаслідок осколкових поранень несумісних з життям.

Відповідно до довідки про причину смерті №6222 від 27.10.2022 року, ОСОБА_3 отримав ушкодження внаслідок військових дій, спричинених іншими видами вибухів та уламків.

Рішенням Виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області №15/25 від 10.11.2022 встановлено піклування та призначено ОСОБА_2 піклувальником над дитиною-сиротою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , визначено місце проживання ОСОБА_1 біля піклувальника за його фактичним місцем проживання.

Позивачка, ОСОБА_2 , діючи в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ №168.

ІНФОРМАЦІЯ_4 листом від 31.08.2023 року №7083 повідомив ОСОБА_2 , що комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги, оскільки за відсутності документів, які підтверджують, що неповнолітня сестра ОСОБА_1 перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), неможливо встановити право ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діяла ОСОБА_2 , було подано до Савранського районного суду Одеської області заяву про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3

Савранський районний суд Одеської області ухвалою від 20.06.2023 року у справі №512/443/23 відмовив у відкритті провадження у справі, оскільки за своїм предметом та можливими правовими наслідками вимоги ОСОБА_1 пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, тому розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_3 , останній був піклувальником неповнолітньої та проживав разом із нею, загинув під час виконання ним обов`язків військової служби, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на одержання одноразової грошової допомоги у розумінні ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII як неповнолітня особа, яка за життя піклувальника перебувала на його повному утриманні.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправними дії Міністерства оборони України щодо прийняття рішення про повернення документів ОСОБА_2 про призначення одноразової грошової допомоги на доопрацювання та скасування рішення № 14/д від 11.08.2023 року, прийняте у формі протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення та виплату одним платежем одноразової допомоги, суд зазначив, що комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення, у формі протоколу № 14/д від 11.08.2023, про повернення документів позивачки на доопрацювання, у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують перебування ОСОБА_1 на утриманні загиблого, а не рішення про відмову в призначенні такої допомоги.

Тобто, в оскаржуваному рішенні відповідачем не надавалась оцінка всіх наданих йому документів, а лише встановлена відсутність необхідних, на його думку, документів, що підтверджують перебування ОСОБА_1 на утримані загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На думку суду, вирішення питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги одним платежем ОСОБА_1 у межах цієї справи є передчасним, оскільки Міністерством оборони України не приймалось рішення щодо відмови у призначенні та виплаті такої допомоги.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права.

З метою захисту прав та інтересів ОСОБА_1 , суд вважав за необхідне зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, з урахуванням висновків суду.

Оскільки суд дійшов висновку, що вимога про призначення та виплату одноразової грошової допомоги є передчасною, то похідна від неї вимога щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити виплату одним платежем одноразової грошової допомоги у повній сумі також не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року (далі - Закон №2011-ХІІ).

Згідно ст.1 Закону №2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;

4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;

7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;

8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;

9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу". Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", указами Президента України.

Відповідно до ст. 16-1 Закону №2011-ХІІ у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Згідно ст. 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби. Батьки військовослужбовців, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років, за наявності страхового стажу не менше 25 років - для чоловіків і не менше 20 років - для жінок.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків.

Вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не більш як до досягнення ними 23 років. Діти-сироти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, який існує по сьогоднішній день.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Пунктом 2 постанови № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку державного сектору, зазначеного одержувачем у заяві.

Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.

Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 45 затверджено Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану (далі - Порядок і умови №45).

Відповідно до п.1.1 Порядку і умов №45 Цей Порядок і умови визначають завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - ОГД), алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів.

Відповідно до п. 1.2 Порядку і умов № 45 ОГД призначається та виплачується у разі загибелі військовослужбовця Збройних Сил України (далі - військовослужбовець) під час дії воєнного стану, а також смерті осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого на військовій службі в Збройних Силах України у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) (далі - під час захисту Батьківщини).

Згідно п. 1.3, 1.4 Порядку і умов № 45 сім`ям загиблих військовослужбовців відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується ОГД, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідно до п. 1.7 Порядку і умов № 45 ОГД призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Заява (додаток 1) подається до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4) незалежно від місця реєстрації заявника. Призначення і виплата ОГД не здійснюються у випадках, визначених статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Рішення про відмову у призначенні ОГД може бути оскаржене в установленому законодавством порядку до суду. У разі звернення отримувача ОГД до суду керівник уповноваженого органу забезпечує участь у судовому засіданні представника уповноваженого органу.

Згідно п. 3.1 Порядку і умов № 45 районний (міський) ІНФОРМАЦІЯ_4: 1) є органом, уповноваженим приймати документи (додаток 2) від осіб, які можуть звернутися за ОГД, оформлювати документи для її призначення та виплати. Доповідь про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за ОГД (додаток 3), подається за підпорядкованістю у обласний (Київський міський) ІНФОРМАЦІЯ_4; 2) інформує про осіб, які можуть звернутися за ОГД та проживають поза територією відповідальності районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_4, ті обласні (Київський міський) ІНФОРМАЦІЯ_4, на території відповідальності яких (за наявною інформацією) вони проживають, з наданням копій документів щодо загиблого та його сім`ї,- не пізніше 5-ти робочих днів після отримання відповідної інформації; 3) якщо після надсилання доповіді про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за ОГД (додаток 3), отримано документи (інформацію) щодо інших осіб, які можуть бути віднесені до зазначених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не пізніше наступного робочого дня повідомляє про це засобами зв`язку та письмово за підпорядкованістю обласний (Київський міський) ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого невідкладного інформування Департаменту соціального забезпечення; 4) у встановленому порядку представляє інтереси Міністерства оборони України у судових справах, пов`язаних з визначенням кола осіб, яким виплачується ОГД, звертається до суду щодо залучення до цих справ інших членів сім`ї загиблого, інтересів яких вони стосуються; 5) веде облік осіб загиблих (померлих) військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби), та осіб, які звернулися (можуть звернутися) за отриманням ОГД.

Відповідно до п. 4.1 Порядку і умов № 45 члени сім`ї звертаються до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_4 незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2.

Додатком 2 Порядку і умов № 45 визначено Перелік документів які надають члени сім`ї до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_4 для призначення та виплати ОГД, а саме: заява про виплату ОГД (надається за формою, визначеною в додатку 1); документ, що посвідчує особу, передбачений частиною першою статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», для осіб без громадянства та іноземців - документ, що посвідчує їх особу (надається заявником, завірена копія долучається до заяви); документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідно до закону)),- крім осіб без громадянства або іноземців (надається заявником, завірена копія долучається до заяви); свідоцтво про смерть військовослужбовця (надається заявником, завірена копія долучається до заяви); документ, що підтверджує родинні зв`язки з загиблим (померлим) військовослужбовцем відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»: а) для дружини/чоловіка - свідоцтва про шлюб; б) для дитини - свідоцтво про народження дитини; в) для батьків - свідоцтво про народження загиблого (померлого) г) для осіб, які перебували на утриманні загиблого (померлого) - документ, що підтверджує перебування на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця (надається заявником, завірена копія долучається до заяви); згода на обробку персональних даних (надається заявником, законним представником); довідка про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України/ повний витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» (надається отримувачем допомоги віком 16 років та більше); свідоцтво про зміну імені - у разі зміни прізвища, імені, по батькові (надається заявником, завірена копія долучається до заяви); рішення місцевої державної адміністрації, виконавчого органу місцевої ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування,- для законних представників неповнолітніх дітей загиблого (померлого) (надається заявником, завірена копія долучається до заяви); відмова, заява, інший правочин, завірений відповідно до Закону України «Про нотаріат» або міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (за наявності) (надається заявником); рішення суду, яке набрало законної сили та стосується призначення ОГД (за наявності) (надається заявником, завірена копія долучається до заяви); інші документи щодо призначення та виплати ОГД (за наявності) (надається заявником, законним представником).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно рішення виконавчого комітету Савранської селищної ради від 13.10.2022 року №13/15 про встановлення піклування та призначення піклувальника над дитиною-сиротою, загиблий ОСОБА_3 був призначений опікуном своєї неповнолітньої сестри ОСОБА_1 .

Позивачкою, як новим піклувальником в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця.

Підставою для відмови позивачці у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 Міністерством оборони України зазначено те, що за поданими документами неможливо встановити, чи є остання непрацездатною, та чи вона перебувала на утриманні військовослужбовця.

Відповідно до ч. 2 ст. 16-1 Закону № 2011-XII, члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Частиною 1 ст. 249 СК України визначено, що опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти.

Верховний Суд у постанові від 06.07.2022 у справі № 240/5809/18, зауважив, що Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII визначення «члена сім`ї» не містить.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Отже, суд касаційної інстанції сформував правову позицію, згідно з якою для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести:

1) факт проживання з загиблим;

2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №456/1258/17.

Як вбачається з матеріалів, дитина-сирота ОСОБА_1 є рідною сестрою загиблого ОСОБА_3 .

Крім того, рішенням виконавчого комітету Савранської селищної ради від 13.10.2022 року №13/15 ОСОБА_3 призначено піклувальником над ОСОБА_1 , а також визначено місце проживання останньої біля піклувальника за фактичним місцем його проживання.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом, мали спільний побут.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_3 , останній був піклувальником неповнолітньої та проживав разом із нею, загинув під час виконання ним обов`язків військової служби, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 має право на одержання одноразової грошової допомоги у розумінні ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII як неповнолітня особа, яка за життя піклувальника перебувала на його повному утриманні.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій Міністерства оборони України щодо прийняття рішення про повернення документів ОСОБА_2 про призначення одноразової грошової допомоги на доопрацювання; скасування рішення № 14/д від 11.08.2023 року, прийняте у формі протоколу, комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум; зобов`язання Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1 , з доданими документами про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 та прийняти нове рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик