Справа № 240/31249/23
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/31249/23

Головуючий у 1-й інстанції: Липа Володимир Анатолійович

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

13 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", у редакції, чинній з 29.01.2020 року, при обчисленні ОСОБА_1 у період з 19.04.2022 року по 30.09.2023 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 вказаної постанови;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 за період з 19.04.2022 року по 30.09.2023 року включно належні, з урахуванням проведених раніше виплат, суми грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, грошової допомоги при звільненні, обчислених із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", у редакції, чинній з 29.01.2020 року, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 02.12.2021 року № 1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року, Законом України від 03.11.2022 року № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти.

1.2 В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 19.04.2022 по 30.09.2023 відповідач неправомірно здійснював розрахунок його грошового забезпечення без врахування розміру посадового окладу, визначеного з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (у редакції, чинній з 29.01.2020), шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти, що призвело до отриманих виплат у не належному розмірі.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1 Позивач проходив військову службу з 19.04.2022 року по 30.09.2023 у Військовій частині НОМЕР_1 .

2.2 У жовтні 2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою, у якій просив здійснити перерахунок та доплату належного за період з 19.04.2022 року по 30.09.2023 грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення), обчисленого шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12,13, 14.

2.3 На звернення позивача відповідач надав лист від 11.10.2023 №4/1339/1, яким відмовив у перерахунку грошового забезпечення за вказаний період.

2.4 Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1 Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 адміністративний позов задоволено.

3.2 Суд першої інстанції послався на те, що відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення застосовував розмір прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018, а не встановлений законом на 1 січня календарного року, та дійшов висновку, що дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 19.04.2022 по 30.09.2023, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня календарного року законодавством про державний бюджет на відповідний рік, є неправомірними.

4. Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

4.1 Відповідач просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

4.2 Як на підстави для апеляційного оскарження рішення суду відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення та помилкового висновку про відновлення раніше встановленого порядку, визначеного у Постанові КМУ № 704. Крім того, на думку відповідача, суд першої інстанції не врахував внесення змін з 20.05.2023 Постановою КМУ від 12.05.2023 №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704».

4.3 Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

5. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

5.1 Ухвалю Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2024 апеляційну скаргу залишено без руху.

5.2 Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024 з Житомирського окружного адміністративного суду витребувано адміністративну справу.

5.3 16 вересня 2024 року ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5.4 Представник відповідача копію ухвали про відкриття апеляційного провадження отримав 17.09.2024 до електронного кабінету ЄСІТС.

5.5 Позивач копію апеляційної скарги та ухвали про відкриття апеляційного провадження отримав 20.09.2024 на вказаний ним номер телефону у застосунку Viber.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.

1.1 18.10.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/35573/23.

1.2 Підстави для зупинення провадження у справі, як обов`язкові, так і факультативні визначені ст. 236 КАС України.

1.3 Колегія суддів зазначає, що підстави для зупинення провадження у справі мають бути не лише законними, але й достатніми, з тим, щоб сам факт зупинення провадження у справі не міг бути інтерпретований як зволікання із розглядом справи та, відповідно, не давав приводів вважати, що під загрозу поставлене саме право на справедливий суд (пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), яке включає, зокрема, право на остаточне рішення протягом розумного строку.

1.4 У цьому випадку, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для зупинення провадження у даній справі та існування причин неможливості розгляду даної справи до вирішення справи 320/35573/23.

1.5 Переглядаючи судове рішення щодо перерахунку грошового забезпечення позивача в період з 19.04.2022 по 30.09.2023 включно, колегія суддів зазначає наступне.

1.6 Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

1.7 Згідно з частиною другою та третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

1.8 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова № 704), якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців. Ця постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.

1.9 Пунктом 4 Постанови №704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

1.10 Пунктом 6 Постанови КМУ від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (яка набрала чинності 24.02.2018 року) до Постанови №704 внесено зміни, внаслідок яких п.4 Постанови №704 викладено у новій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

1.11 Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», отже п. 6 Постанови № 103 втратив чинність і у зв`язку з чим відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у редакції до внесення скасованих судом змін.

1.12 Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704», внесені зміни до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 та викладено у наступній редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14».

1.13 Апеляційний суд вважає, що з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року включно була відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції, яка визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01 січня 2018 року.

1.14 Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову в межах дії первісної редакції п. 4 Постанови № 704 КМУ, тобто з 19.04.2022 по 19.05.2023 включно.

1.15 Однак суд першої інстанції не врахував змін, внесених Постановою № 481 від 12.05.2023, яка набрала чинності з 20.05.2023, та якою абзац перший пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" викладено в такій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14."

1.16 Викладення пункту 4 постанови №704 у згаданій редакції та встановлення фіксованої суми, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, яка відповідає розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 та становить сталу величину 1762 грн, свідчить про відсутність підстав для перерахунку грошового забезпечення з 20.05.2023.

1.17 Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції не врахував норми законодавства, задовольняючи позовні вимоги за період з 20.05.2023 по 30.09.2023, а тому в цій частині рішення суду належить скасувати.

1.18 Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, та усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1 Доводи апеляційної скарги відповідача є частково слушними та спростовують висновок суду першої інстанції в частині, зазначеній вище.

2.2 Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року скасувати в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 з 20.05.2023 по 30.09.2023 грошового забезпечення, всіх належних виплат, обчисливши їх з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (у редакції, чинній з 29.01.2020) шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік», на відповідні тарифні коефіцієнти, та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.