Справа № 440/2585/24
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/2585/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Глобинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Глобинської міської ради від 21.12.2023 року № 1525 "На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/2129/22, щодо зобов`язання Глобинської міської ради у повторному розгляді заяви гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :50:004:0573, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування: м. Глобине, вулиця Бубнарівська, 82, Кременчуцького району Полтавської області"; зобов`язання Глобинської міської ради надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :50:004:0573, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на цільове призначення згідно КВЦПЗ 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що є власником виробничої бази за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться на земельній ділянці комунальної власності площею 0,1000 га, кадастровий номер :50:004:0573. 03.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Глобинської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки. Рішенням Глобинської міської ради №4319 від 07.10.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :50:004:0573, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель, торгівлі, на цільове призначення згідно КВЦПЗ 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 року у справі № 440/2129/22 зобов`язано Глобинську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.09.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :50:004:0573, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на цільове призначення згідно КВЦПЗ 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування: АДРЕСА_1 . На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 року у справі № 440/2129/22 Глобинська міська рада повторно розглянула ОСОБА_1 від 03.09.2021 року та прийняла рішення №1525 від 21.12.2023 року, яким відмовила гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :50:004:0573, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування: АДРЕСА_1 , на підставі статті 20 Земельного кодексу України. Позивач вважає протиправним спірне рішення, оскільки у ньому не конкретизовано та не наведено жодних мотивів відмови в наданні дозволу на розробку проекту, а лише зазначено посилання на норму статті 20 Земельного кодексу України , яка визначає загальний порядок встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок. Крім того, вважає, що відповідач в порушення вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" не оприлюднив проект оскаржуваного рішення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/2585/24 за позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії; розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09.04.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Глобинської міської ради заперечує позовні вимоги та просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву зазначає, що під час повторного розгляду заяви гр. ОСОБА_1 від 03.09.2021 року встановлено, що земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер :50:004:0573 перебуває у комунальній власності Глобинської міської ради. При вивченні поданих документів встановлено відсутність законних підстав для задоволення поданої заяви, оскільки позивачем, який не є власником земельної ділянки, до заяви не додано документів, які б підтверджували право власності чи користування на земельну ділянку, щодо якої він має намір змінити цільове призначення. Крім того, бажана зміна цільового призначення земельної ділянки не відповідає чинній містобудівній документації "Внесення змін до Генерального плану міста Глобине Полтавської області з розробленням плану зонування та схеми інженерно - технічних засобів цивільного захисту".

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

12.01.2021 року ОСОБА_1 набув права власності на будівлі виробничої бази за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться на земельній ділянці комунальної власності площею 1,000 га, кадастровий номер :50:004:0573.

Рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Глобинської міської ради Полтавської області від 02.07.2021 року №2463 затверджено гр. ОСОБА_1 "Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код згідно КВЦПЗ В 03.07) гр. ОСОБА_1 на території АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :50:004:0573)", на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки - :50:004:0573, з цільовим призначенням згідно КВЦПЗ В 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, місце розташування: АДРЕСА_1 .

03.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Глобинської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :50:004:0573, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на цільове призначення згідно КВЦПЗ 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування: АДРЕСА_1 .

Рішенням сімнадцятої сесії Глобинської міської ради VІІІ скликання №4319 від 07.10.2021 року відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :50:004:0573, з цільовим призначенням 03.07- для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на цільове призначення 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

ОСОБА_1 не погодився із рішенням Глобинської міської ради №4319 від 07.10.2021 року та звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 року у справі № 440/2129/22 зобов`язано Глобинську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.09.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :50:004:0573, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на цільове призначення згідно КВЦПЗ 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування: АДРЕСА_1 .

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 року у справі № 440/2129/22 Глобинська міська рада повторно розглянула ОСОБА_1 від 03.09.2021 року та прийняла рішення №1525 від 21.12.2023 року, яким відмовила гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :50:004:0573, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування: АДРЕСА_1 , на підставі статті 20 Земельного кодексу України.

ОСОБА_1 не погодився із рішенням Глобинської міської ради №1525 від 21.12.2023 року та звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (надалі - ЗК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 статті 3 ЗК України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Стаття 19 ЗК України визначає, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до частини першої статті 20 ЗК України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення.

Частиною другою статті 20 ЗК України передбачено, що віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу; земельних ділянок приватної власності - їх власниками.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної та комунальної власності, віднесених до категорій земель житлової та громадської забудови, земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, а також земельних ділянок (крім земельних ділянок, розташованих на територіях, об`єктах природно-заповідного фонду, та земельних ділянок лісогосподарського призначення), на яких розташовані будівлі, споруди, що є у приватній власності землекористувача, який використовує земельні ділянки на правах постійного користування, оренди, емфітевзису, суперфіцію, може здійснюватися землекористувачем. У такому разі зміна цільового призначення земельної ділянки не потребує прийняття рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади та органу місцевого самоврядування, який здійснює розпорядження відповідною земельною ділянкою.

Категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту (частина третя статті 20 ЗК України).

При внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про встановлення або зміну цільового призначення земельної ділянки належність земельної ділянки до відповідної функціональної зони визначається за даними Державного земельного кадастру (частина четверта статті 20 ЗК України).

Відповідно до пункту 23 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України до внесення до Державного земельного кадастру відомостей про функціональні зони зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Рішення про зміну цільового призначення земельних ділянок у таких випадках приймається щодо:

земельних ділянок, розпорядження якими здійснюють Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу;

земельних ділянок приватної власності - сільськими, селищними, міськими радами, на території яких розташована відповідна земельна ділянка.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що передбачає зміну цільового призначення земельної ділянки приватної власності, розробляється без надання дозволу на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що передбачає зміну цільового призначення земельної ділянки, затверджується органом, що приймає рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки.

Зміна цільового призначення земельних ділянок, розташованих у межах функціональних зон, визначених генеральними планами населених пунктів, планами зонування (щодо земельних ділянок у межах населених пунктів), детальними планами територій (щодо земельних ділянок за межами населених пунктів), затвердженими до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель", або протягом двох років з дня його опублікування (якщо розроблення відповідного генерального плану населеного пункту, плану зонування, детального плану територій розпочалося до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель") може здійснюватися їх власниками (у визначених законом випадках - користувачами) без розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з дотриманням вимог частини п`ятої статті 20 цього Кодексу:

у разі якщо відомості про функціональну зону, в межах якої розташована земельна ділянка, внесені до Державного земельного кадастру;

до внесення до Державного земельного кадастру відомостей про функціональні зони - на підставі витягу з містобудівної документації. Форма витягу повинна містити відомості про функціональну зону та всі обмеження у використанні земель (у тому числі у сфері забудови), зазначені у містобудівній документації, та затверджується Кабінетом Міністрів України

Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації. У такому разі державний кадастровий реєстратор, до якого надійшла заява власника (розпорядника, у визначених законом випадках - користувача) земельної ділянки про зміну її цільового призначення, не пізніше наступного робочого дня після надходження заяви направляє до відповідного органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, до повноважень якого належить затвердження відповідної містобудівної документації, запит щодо надання витягу з містобудівної документації із зазначенням функціональної зони, в межах якої розташована земельна ділянка. Орган місцевого самоврядування протягом двох робочих днів з дня надходження запиту зобов`язаний надати державному кадастровому реєстратору відповідний витяг з містобудівної документації. Витяг з містобудівної документації може бути отриманий заявником самостійно відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". У такому разі витяг з містобудівної документації додається до заяви про внесення до Державного земельного кадастру відомостей про зміну цільового призначення земельної ділянки.

До внесення до Державного земельного кадастру відомостей про функціональні зони належність земельної ділянки до функціональної зони, встановленої до 1 січня 2025 року, визначається відповідно до:

плану зонування (щодо земельних ділянок у межах населених пунктів, на які не затверджений детальний план території);

генерального плану населеного пункту (у разі відсутності плану зонування та щодо земельних ділянок у межах населеного пункту, на які не затверджений детальний план території);

детального плану території;

містобудівної документації регіонального рівня (щодо земельних ділянок за межами населених пунктів, на які не розроблено детальний план території).

Аналіз наведених положень ЗК України дає підстави для висновку, що власник земельної ділянки самостійно приймає рішення щодо зміни цільового призначення, при цьому має враховувати вид функціонального призначення території, на якій розташована земельна ділянка, що передбачений затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту; віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати класифікатору видів цільового призначення. При цьому можливість власника самостійно змінити вид цільового призначення своєї земельної ділянки залежить від того, чи внесено до Державного земельного кадастру відомості про функціональну зону, в межах якої розташована земельна ділянка.

В обґрунтування спірного рішення представником відповідача зазначено, що при вивченні поданих документів встановлено відсутність законних підстав для задоволення поданої заяви, оскільки позивачем, який не є власником земельної ділянки, до заяви не додано документів, які б підтверджували право власності чи користування на земельну ділянку, щодо якої він має намір змінити цільове призначення. Крім того, бажана зміна цільового призначення земельної ділянки не відповідає чинній містобудівній документації "Внесення змін до Генерального плану міста Глобине Полтавської області з розробленням плану зонування та схеми інженерно - технічних засобів цивільного захисту.

В свою чергу, як слідує з матеріалів справи спірне рішення відповідачем прийняте з єдиною аргументацією - посиланням на статтю 20 ЗК України.

Вказана норма ЗК України містить 11 частин та врегульовує загальні правовідносини щодо встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, суб`єкт владних повноважень не може обґрунтовувати правомірність рішення, що оскаржується, іншими обставинами, ніж ті, що зазначені безпосередньо в документі, що оскаржується. За іншого підходу суб`єкт владних повноважень міг би самостійно та довільно змінювати (доповнювати) обґрунтування своїх дій (рішень) після їх вчинення (ухвалення), що не сумісне з принципами правової визначеності та належного урядування, які є фундаментальними для правової держави.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі № 826/17201/17.

Таким чином, посилання представника відповідача на обставини, які не були покладені в основу спірного рішення, є безпідставними.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Враховуючи встановлені судом обставини та норми права, якими урегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що рішення Глобинської міської ради №1525 від 21.12.2023 року не є мотивованим, а відтак підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Глобинської міської ради надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :50:004:0573, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на цільове призначення згідно КВЦПЗ 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування: м. Глобине, вул. Бубнарівська, 82 Кременчуцького району Полтавської області, суд виходить з такого.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Враховуючи повноваження суду та предмет доказування у цій справі, зважаючи на те, що відповідач в ході розгляду справи посилався на те, що зміна цільового призначення земельної ділянки не відповідає чинній містобудівній документації "Внесення змін до Генерального плану міста Глобине Полтавської області з розробленням плану зонування та схеми інженерно - технічних засобів цивільного захисту", при цьому ці обставини не відображені у спірному рішенні, у зв`язку з чим судом не надавалася їм оцінка, суд дійшов висновку, що відповідачем на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов, у зв`язку з чим належним способом захисту та відновлення прав позивача є зобов`язання Глобинської міської ради повторно розглянути заяву гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки від 03.09.2021 року, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Отже, адміністративний позов належить задовольнити частково.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, цією нормою передбачено право, а не обов`язок суду щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

На цей час у суду відсутні підстави вважати, що відповідач не виконуватиме чи ухилятиметься від виконання судового рішення у даній справі, тому підстави для встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Глобинської міської ради (вул. Центральна, 285, м. Глобине, Кременчуцький район, Полтавська область, ) визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Глобинської міської ради №1525 від 21.12.2023 року про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :50:004:0573, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування: АДРЕСА_1 , на підставі статті 20 Земельного кодексу України.

Зобов`язати Глобинську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.09.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :50:004:0573, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування: АДРЕСА_1 , та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Б. Головко