Справа № 320/14047/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 січня 2025 року м.Київ № 320/14047/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лисенко В.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним і скасування наказу,

в с т а н о в и в :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати наказ Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції від 21.02.2024 № 96, яким за вчинення дисциплінарного проступку застосовано до інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Ухвалою суду від 04.04.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

23.04.2024 від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду. Клопотання відповідача обґрунтовано тим, що з оскаржуваним наказом від 21.02.2024 №96 та з наказом від 28.02.2024 №338 о/с позивач був ознайомлений 28.02.2024, отже позов ним подано після визначеного чинним законодавством п`ятнадцятиденного строку для звернення до суду з відповідними вимогами, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 06.11.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Києва Департаменту патрульної поліції в особі про визнання протиправним та скасування наказу, залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

20.12.2024 позивач подав клопотання про поновлення строку звернення до суду у якому зазначає, що строк на оскарження наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності було пропущено з поважних та об`єктивних причин, які не залежали від нього, просить суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити позивачу такий строк.

При вирішенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду суд ураховує наступне.

Так, предметом позову у цій справі є наказ Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції від 21.02.2024 № 96 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України встановлений місячний строк для звернення особи до суду для захисту порушених прав, свобод та інтересів у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У свою чергу, Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Частиною 4 статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337- VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут НП України) передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується позивачем у позовній заяві, що з оскаржуваним наказом позивача було ознайомлено 28.02.2024. Тобто, п`ятнадцятиденний строк на оскарження цього наказу обліковується з дня, наступного за днем ознайомлення з наказом - з 29.02.2024, та закінчився 14.03.2024.

У той же час з даною позовною заявою позивач звернувся до суду 29.03.2024, згідно із штампом канцелярії суду, тобто з пропуском 15 днів.

Частиною 6 ст.161 Кодексу адміністративно судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

На обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду позивач зазначає, що причиною пропуску строку звернення до суду є хвороба позивача, а саме перебування на лікарняному в період з 28.02.2024 по 01.03.2024, що підтверджується довідкою про непрацездатність від 01.03.2024.

Відповідно до рапорта позивача від 28.02.2024 він звернувся до відповідача з проханням про ознайомлення з матеріалами службової перевірки.

Згідно з відміткою на копії конверта 18.03.2024 відповідач надіслав на адресу позивача засобами поштового зв`язку Укрпошта копії матеріалів службової перевірки для ознайомлення.

Ураховуючи три дні на доставлення кореспонденції адресату та зазначеної відмітки пошти від 18.03.2024, слідує, що 21.03.2024 позивач мав можливість ознайомитися з матеріалами службового розслідування, позов подав 29.03.2024, тобто після спливу 8 днів з дня ознайомлення.

Суд приймає до уваги, що позивач з метою правового обґрунтування подання до суду позову мав намір отримати матеріали службового розслідування, оскільки наказ про звільнення був прийнятий за наслідками такого.

При визначенні поважності причин пропуску строку звернення до суду слід виходити з правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 31.05.2023 у справі № 160/9356/22, згідно з якою поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду із позовом. Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду та врахувати в даній справі висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 про те, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає.

Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо. Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Дослідивши зміст заяви позивача від 18.12.2024, суд враховує доводи позивача, викладені у заяві, а надані позивачем докази поважності причин пропуску строку звернення до суду слід визнати достатніми для висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду та необхідність поновлення позивачу строку звернення до суду із цим позовом. Суд приймає до уваги, що під час відведеного законом 15-денного строку на оскарження наказу про звільнення позивач перебував на лікарняному з 28.02.2024 по 01.03.2024, тобто зазначені причини пропуску процесуального строку унеможливили звернення до суду у встановлений законом строк.

У контексті розгляду питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд враховує правову позицію, викладену у справі "Bellet v. Fгаnсе", в якій Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суддя за вказаних обставин дійшов висновку, що здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, задля забезпечення позивачу право на доступ до правосуддя, право на справедливий суд, вважає за необхідне визнати позивачу поважними причини пропуску строку звернення та поновити строк.

Як наслідок, відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним і скасування наказу.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним і скасування наказу.

Відмовити у задоволенні клопотання Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про залишення позовної заяви без розгляду.

Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Лисенко В.І.