Справа № 560/9899/24
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9899/24
РІШЕННЯ

іменем України

13 січня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" звернулося в суд з позовом до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що надані ним відповідачу документи для митного оформлення за митною декларацією № 24UA05U7 у своїй сукупності є такими, що підтверджують митну вартість товару та числові показники витрат, які позивач поніс для доставки товару в Україну, та які були враховані при розрахунку митної вартості товару, тому вважає, що спірні картка відмови та рішення про коригування митної вартості є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.07.2024 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що оскаржені рішення та картка винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначені нормами МК України та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень.

У відзиві на позовну заяву відповідач також просить розглянути справу №560/9899/24 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, що суд розцінює як клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання мотивоване необхідністю всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Щодо цього клопотання суд зазначає таке.

Приписами пункту 20 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - це адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до частини 2 статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями частини 1 статті 260 КАС України визначено, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Пунктом 2 частини 6 статті 262 КАС України визначено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З урахуванням наведеного, характеру спірних правовідносин та предмету доказування суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а тому, в задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Сторонами подано до суду письмові пояснення по справі.

Суд встановив такі обставини справи.

05.04.2024 позивачем на митний пост «Хмельницький» Хмельницької митниці було подано до митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ 24UA05U7 (МД) на товар позивача:

«Хімічна продукція - засоби захисту рослин, гербіциди на основі амідів: препарат КС, Скрін Голд (SC, SKRIN GOLD), діюча речовина метолахлор, 315 г/л + тербутилазин, 190 г/л, концентрат суспензії - 20800 л (1040 каністр по 20 л). Гербіцид вибіркової дії застосовується для боротьки з бур`янами для соняшника, кукурудзи. Не в аерозольній упаковці. Не є зоноруйнівним та не містить озоноруйнівних речовин.Всього нетто: 22464 кг. Торговельна марка: SKRIN GOLD.Bupo6huk: SHANDONG BINNONG TECHNOLOGY CO.,LTD».

Митну вартість у розмірі 3144526,61 грн заявлено декларантом за першим (основним) методом визначення митної вартості (графа 43 МД), яка в даному випадку відповідала сумі фактурної вартості в розмірі 78832,00 дол. США (3076032,52 грн) з додаванням витрат на транспортування у розмірі 68494,09 грн.

Позивачем було подану митному органу наступні документи:

- пакувальний лист б/н 10.01.2024;

- Рахунок-фактура (інвойс) № BNJ97-2 від 10.01.2024;

- коносамент (Bill of lading) № MEDUGO153779 від 14.01.2024;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) 9042 від 01.04.2024;

- Супровідний документ Т1 (Dispatch note model T1) 24 PO9/BR4399042 від 01.04.2024;

- Сертифікат аналізів товару б/н від 10.01.2024;

- Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) 24С3723А0051/00052 від 23.01.2024;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару 231213/001167073 від 13.12.2023;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару 240116/001194094 від 16.01.2024;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару 240304/001233905 від 03.04.2024;

- Договір транспортного експедирування № 23420-14 від 14.04.2023;

- Документ, що підтверджує транспортні витрати № 1106 від 02.04.2024;

- Документ, що підтверджує транспортні витрати (рахунок) № LS-4551828 від 02.04.2024;

- Зовнішньоекономічний договір № VIT-BIN-2023.3 від 07.12.2023 та Специфікації № 1 від 07.12.2023;

- Додаткова угода №1 від 11.01.2024 та Додаток №1 від 11.01.2024 до Додаткової угоди № 1 від 11.01.2024;

- Договір про надання послуг митного брокера № 152 від 17.01.2024;

- Дозвіл на ввезення на митну територію України незареєстрованих пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого матеріалу (або відомості про включення товарів до Державного реєстру пестицидів та агрохімікатів) -13650 серія А 08531 від 22.01.2021;

- Митна декларація країни відправника № 00174917 від 12.01.2024;

- Страховий поліс №961748 від 14.01.2024.

При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару за митною декларацією від 05.04.2024 №24UA05U7 у митного органу виникли сумніви щодо «дійсної вартості» та у правильності визначення митної вартості товару, оскільки заявлений рівень митної вартості (4,7509 дол. США/кг) був нижчий, ніж рівень митної вартості подібного товару з таким же складом та діючою речовиною (4,98 дол. США/ кг).

За результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів митним органом виявлено розбіжності та ознаки відсутності окремих складових митної вартості товару, зокрема:

- заявлена митна вартість товару - 3,59 дол.США/кг, не відповідає рівню, за яким здійснюється митне оформлення ідентичного товару раніше та рівню до якого здійснено коригування ідентичного товару на іншій митниці Дермитслужби 5,36 дол.США, також не відповідає рівню за яким здійснювалося митне оформлення подібного товару на іншій митниці Держмитслужби - 4,73 дол.США/кг.;

- відповідно до наданої до митного оформлення видаткової накладної, вартість товару (548,04 грн.) відрізняється майже в 4 рази від задекларованої фактурної вартості (147,8 грн.);

- до митного оформлення не заявлено вартість експедиторської винагороди;

- умовами зовнішньоекономічного контракту не визначено, що у вартість товару включається вартість страхування до морського порту;

- договором на транспортно-експедиційне обслуговування передбачено страхування, числові значення якого не заявляються до митного оформлення;

- до митного оформлення не надано передбачені договором на транспортне- експедиційне обслуговування додатки до нього та заявка.

Однак, 08.04.2024 митний орган прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості № UA400040/2024/000094/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA400040/2024/000230.

Позивач, керуючись положеннями ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України здійснив декларування товару під забезпечення митних платежів за митною декларацією № 24UA48U1 від 08.04.2024 р., відповідно до якої Позивач сплатив 824 610,16 грн. митних платежів (ПДВ 20%), з яких 198 486,03 грн. сплачено на суму відкоригованої відповідачем митної вартості.

Підставою прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості відповідачем зазначено, що подані згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товарів.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно із статтею 1 Митного кодексу України (далі Митний кодекс) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 50 Митного кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 52 Митного кодексу визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин першої третьої статті 53 Митного кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з статтею 57 Митного кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Статтею 55 Митного кодексу України встановлено порядок коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, яка врахована судом при ухваленні даного рішення, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є не підтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

З матеріалів справи суд встановив, що підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості стали виявлені митним органом розбіжності та ознаки відсутності окремих складових митної вартості товару, зокрема:

- заявлена митна вартість товару - 3,59 дол.США/кг, не відповідає рівню, за яким здійснюється митне оформлення ідентичного товару раніше та рівню до якого здійснено коригування ідентичного товару на іншій митниці Дермитслужби 5,36 дол.США, також не відповідає рівню за яким здійснювалося митне оформлення подібного товару на іншій митниці Держмитслужби - 4,73 дол.США/кг.;

- відповідно до наданої до митного оформлення видаткової накладної, вартість товару (548,04 грн.) відрізняється майже в 4 рази від задекларованої фактурної вартості (147,8 грн.);

- до митного оформлення не заявлено вартість експедиторської винагороди;

- умовами зовнішньоекономічного контракту не визначено, що у вартість товару включається вартість страхування до морського порту;

- договором на транспортно-експедиційне обслуговування передбачено страхування, числові значення якого не заявляються до митного оформлення;

- до митного оформлення не надано передбачені договором на транспортне- експедиційне обслуговування додатки до нього та заявка.

З матеріалів справи суд встановив, що відповідно до Контракту №VIT-BIN-2023.3, 07.12.2023 року та Додатку № 1 (Специфікації) від 07.12.2023 року, Позивачем (ТОВ «Вітагро Партнер») було придбано у SHANDONG BINNONG TECHNOLOGY CO., LTD (China) (Продавець), наступний товар (засоби захисту рослин): Засіб захисту рослин: Металохлор, 315 г/л + Тебутилазін, 190 г/л, КC (Торгова назва Скрін Голд), пакування 20 Л пластикова каністра, частково на палетах , кількість 62 400,00 л., вартість зі 1л. - 3,74 USD /L, загальна вартість USD 233 376,00.

Сторонами були погоджені умови поставки СIF Константа, Румунія, 38 днів доставка, не менше 14 (чотирнадцять) днів вільних від сплати демереджу та зберігання в порту призначення, на палетах.

Додатковою угодою № 1 від 11.01.2024 року до Контракту купівлі-продажу № VIT-BIN-2023.3, 07.12.2023 р., Сторонами було змінено вартість Товару у зв`язку зі збільшенням вартості фрахту без зміни умов поставки CIF Константа (Румунія).

Згідно Специфікації № 1 в редакції від 11.01.2024 р., згідно Додаткової угоди № 1 від 11.01.2024 р., вартість товару складає: Засіб захисту рослин: (Металохлор, 315 г/л + Тебутилазін, 190 г/л, КC (Торгова назва Скрін Голд), пакування 20 Л пластикова каністра, частково на палетах , загальна кількість 62 400,00 L, вартість за 1л. - 3,79 USD /L, загальна вартість USD 236 496,00.

На виконання умов Контракту купівлі-продажу № VIT-BIN-2023.3, 07.12.2023 та Додаткової угоди № 1 від 11.01.2024, позивачем була здійснена оплата товару:

- банківський платіжний документ, що стосується товару 231213/001167073 від 13.12.2023 на суму 11 668,80 USD;

- банківський платіжний документ, що стосується товару 240116/001194094 від 16.01.2024 на суму 58 344,00 USD;

- банківський платіжний документ, що стосується товару 240304/001233905 від 03.04.2024 на суму 166 483,20 USD.

Отже, позивачем здійснено повний розрахунок за товар, поставка, якого здійснювалася за контрактом № VIT-BIN-2023.3 від 07.12.2023.

Суд враховує, що відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), введених в дію Міжнародною торговою палатою, за умовами терміну CIF, (COST, INSURANCE AND FREIGHT) на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески.

За умовами поставки CIF (Інкотермс 2010) продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Згідно з базисними умовами поставки CIF продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати чи пошкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять з продавця на покупця. За умовами терміну CIF саме на продавця покладається обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення.

Отже, у разі поставки товару на умовах CIF витрати, пов`язані з доставкою товару та його страхуванням, здійснюються продавцем і, відповідно, закладаються ним у контрактну ціну товару. Відповідно, фактурна (контрактна) вартість товару повністю співпадає з митною вартістю, інші складові митної вартості, зокрема, витрати на страхування та транспортування товару до місця поставки, відсутні як такі.

Щодо послуг транспортного експедирування.

Транспортування вантажу (перевезення з порту в Константа (Румунія) до України), організація-вантажно розвантажувальних робіт, оформлення транзитних декларацій, експедирування як за кордоном так і в Україні надавалися експедитором ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» згідно Договором транспортного експедирування № 23420-14 від 14.04.2023.

Відповідно до п. 2.1.1. Договору транспортного експедирування експедитор укладає договору з перевізниками, портами, аеропортами, складами, судноплавними компаніями/її агентами, експедиторськими організаціями, які є резидентами або нерезидентами України.

Суд зазначає, що договір визначає загальні умови та перелік послуг, точний перелік послуг, який потрібен Клієнту, погоджується Клієнтом та Експедитором при кожному замовленні послуг та залежить від особливостей вантажу.

Згідно рахунку-фактури № LS-4551828 від 02.04.2024 Експедитором надавалися наступні послуги:

1) транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України (що включає всі послуги Експедитора за кордоном, в тому числі експедирування);

2) міжнародне автоперевезення за межами державного кордону України;

3) експедиторська винагорода;

4) міжнародне автоперевезення по території України.

В довідці Експедитора № 1106 від 02.04.2024 зазначено наступні витрати:

1) транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України в розмірі 34 994,09 грн.;

2) міжнародне автоперевезення за межами державного кордону України - 33500,00 грн.

Окремо в довідці Експедитора зазначено, що страхування вантажу не здійснювалося.

Таким чином, позивачем під час розрахунку митної вартості було враховано всі витрати експедитора за межами території України, в тому числі витрати експедитора у складі витрат на «транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України». Окремо Експедитором було виокремлено витрати на «експедиторську винагороду» в межах території України (в розмірі 1630,83 грн., та ПДВ 326,17 грн.).

Суд також встановив, що для підтвердження ідентифікації товару позивачем до митного оформлення було надано три видаткові накладні №2116 від 25.04.2023, №1002 від 30.03.2023, №993 від 30.03.2023.

Відповідач в рішенні про коригування митної вартості зазначив, що ціна в видаткових накладних майже в 4 рази відрізняється від задекларованої позивачем фактурної вартості товару.

Разом з тим, видаткові накладні, датовані 2023 роком, тобто за ними продається товар, який ввозився до України в 2022 або 2023 році; такі видаткові накладні не містять даних про митну вартість, за якою було розмитнено товар; видаткові накладні містять договірну вартість товару, яка погоджена між двома українськими підприємствами (що залежить від кількості приданого товару, комерційних умов співпраці між підприємствами, умов поставки, умов оплати).

Тому зазначені видаткові накладні не можуть братися до уваги для підтвердження числових складових митної вартості товару, що є предметом цього митного оформлення, або вказувати на те, що в наданих до митного оформлення документах, наявні розбіжності щодо числових показників.

Водночас відповідач не зазначив на які розбіжності числових показників вказують видаткові накладні, які надавалися позивачем до митного оформлення.

Зважаючи на викладене, суд вважає помилковими доводи відповідача про те, що подані до митного оформлення документи не містять усіх визначних частиною 10 статті 58 МКУ числових значень складових митної вартості, зокрема, витрат на транспортування.

Таким чином, виявлені митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості.

Посилання відповідача на заниження позивачем митної вартості товару суд відхиляє, оскільки формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості подібних товарів не може вважатися заниженням митної вартості і не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.08.2021 у справі №821/1050/17.

Отже, наданими документами підтверджується, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу необхідні документи, які належним чином ідентифікували оцінювані товари, містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору (контракту) згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України, і у митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було достатніх підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження задекларованої митної вартості.

Натомість, відповідачем не надано суду належних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення, були недостатніми чи такими, що у своїй сукупності спростовували достовірність заявленої позивачем інформації.

Отже, на думку суду, відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості №UA400040/2024/000094/2 від 08.04.2024 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA400040/2024/000230 від 08.04.2024, у зв`язку із чим їх слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 4844,80 грн, тому, враховуючи приписи статті 139 КАС України, витрати зі сплати судового збору необхідно стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості №UA400040/2024/000094/2 від 08.04.2024.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Хмельницької митниці у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA400040/2024/000230 від 08.04.2024.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" судові витрати у розмірі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" (вул. Котляревського, 7, м. Волочиськ, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 31200 , код ЄДРПОУ - 37993500)
Відповідач:Хмельницька митниця (вул. Пілотська, 2, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29010 , код ЄДРПОУ - 43997560)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький

"Згідно з оригіналом"
Суддя І.І. Тарновецький