Справа № 160/19127/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/19127/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 р. (суддя Коренева А.О) в адміністративній справі №160/19127/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19 червня 2024 р. № 70 про відмову їй в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати їй до страхового стажу періоди роботи з 04 серпня 1981 р. по 19 лютого 1982 р., з 15 травня 1982 р. по 12 серпня 1983 р., з 12 червня 2000 р. по 12 лютого 2001 р., з 16 лютого 2001 р. по 23 липня 2002 р., з 25 липня 2002 р. по 31 грудня 2003 р. та повторно розглянути її заяву від 12 червня 2024 р. про призначення пенсії за віком.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 12 червня 2024 р. ОСОБА_1 звернулась із заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком, водночас рішенням від 19 червня 2024 р. № 70 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно відмовлено їй, з посиланням на відсутність в неї необхідного страхового стажу, не зарахувавши при цьому до нього частину періодів її роботи.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Судом визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19 червня 2024 р. №70 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 04 серпня 1981 р. по 19 лютого 1982 р., з 15 травня 1982 р. по 12 серпня 1983 р. та повторно розглянути її заяву від 12 червня 2024 р. про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 20 років 11 місяців 04 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Періоди роботи з 04 серпня 1981 р. по 19 лютого 1982 р., з 15 травня 1982 р. по 12 серпня 1983 р. не враховано до страхового стажу, оскільки відсутня довідка про кількість відпрацьованих вихододнів.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 12 червня 2024 р. подана заява про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та винесено рішення №70 від 19 червня 2024 р. про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідногострахового стажу. В рішенні вказано, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 20 років 11 місяців 4 дні. За доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи в колгоспі з 04 серпня 1981 р. по 19 лютого 1982 р., з 15 травня 1982 р. по 12 серпня 1983 р. згідно трудової книжки, оскільки відсутня довідка про кількість відпрацьованих вихододнів. Також не враховано періоди з 12 червня 2000 р. по 12 лютого 2001 р., з 16 лютого 2001 р. по 23 липня 2002 р., з 25 липня 2002 р. по 31 грудня 2003 р. згідно записів трудової книжки, оскільки вони потребують уточнення, так як відсутня інформація про роботу в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком та наявності підстав для зарахування до її страхового стажу періодів роботи в колгоспі з 04 серпня 1981 р. по 19 лютого 1982 р., з 15 травня 1982 р. по 12 серпня 1983 р. згідно записів її трудової книжки та трудової книжки колгоспника.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як це передбачено частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів зазначає наступне.

01 січня 2004 р. набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» статтею 26 якого визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017р. Починаючи з 01 січня 2018 р. право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2024 р. по 31 грудня 2024 р. - не менше 31 р. У разі відсутності, починаючи з 01 січня 2018 р., страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2024 р. по 31 грудня 2024 р. від 21 до 31 року.

Статтею 1, частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як вбачається зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №70 від 19 червня 2024 р., підставою відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, стала обставина відсутності в неї необхідного страхового стажу. До страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи з 04 серпня 1981 р. по 19 лютого 1982 р., з 15 травня 1982 р. по 12 серпня 1983 р., оскільки відсутня довідка про кількість відпрацьованих вихододнів.

До введення в дію Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійні відносини регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» частиною 1,2 статті 56 якого встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 - 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 р. визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27 листопада 1969 р., затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28 листопада 1969 р., громадяни СРСР приймаються в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників.

Відповідно до Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14 березня 1975 р. та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 р. №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника заносились наступні дані, зокрема: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження та заохочення. Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставне не зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 04 серпня 1981 р. по 19 лютого 1982 р., з 15 травня 1982 р. по 12 серпня 1983 р., які підтверджується записами трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 та трудової книжки серії НОМЕР_2 .

Як вбачається із записів наявної в матеріалах справи копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 15 травня 1982 р. прийнята в члени колгоспу «ім. Калинина» на посаду обліковця МТФ, а 12 серпня 1983 р. звільнена.

Суд першої інстанції не врахував, що окрім запису про роботу в колгоспі, необхідними є і докази встановленого річного мінімуму участі в громадському господарстві та його виконання. Зазначену інформацію не містять наявні в матеріалах справи аркуши копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 (а.с.16-18). Інші документи у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 р., які підтверджують вказані данні, в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається із записів наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 04 серпня 1981 р. прийнята в члени колгоспу «ім. Чапаєва» інструктором по спорту, а 19 лютого 1982 р. звільнена (а.с.33-44).

Підтвердження роботи в колгоспі записами загальної трудової книжки можливо лише у разі наявності доказів перебування в трудових відносинах з колгоспом згідно трудового договору. Будучи членом колгоспу «ім. Чапаєва» робота ОСОБА_1 в період з 04 серпня 1981 р. по 19 лютого 1982 р. повинна підтверджуватися записом саме трудової книжки коглоспника або іншими документами у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 р. Зазначених доказів матеріали справи не містять.

За змістом розділу ІУ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджених постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 р., заявник має бути повідомлений про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не заперечує, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 12 червня 2024р. вона не була повідомлена про необхідність подання додаткових документів на підтвердження спірних періодів її роботи з 04 серпня 1981 р. по 19 лютого 1982 р. та з 15 травня 1982 р. по 12 серпня 1983 р., що свідчить про передчасність відмови їй в призначенні пенсії рішенням №70 від 19 червня 2024 р. та наявності підстав для повторного розгляду її заяви від 12 червня 2024 р.

Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції в частині та ухвалення у відповідній частині нового рішення.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024р. в адміністративній справі №160/19127/24 - скасувати в частині, якою задоволена позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 04 серпня 1981 р. по 19 лютого 1982 р. та з 15 травня 1982 р. по 12 серпня 1983 р.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні зазначеної позовної вимоги.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 р. в адміністративній справі №160/19127/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 січня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий