Справа № 380/8139/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/8139/24 пров. № А/857/19725/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Брильовський Р.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 03 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ) від 09.01.2023 № 89 про відмову у призначенні пенсії позивачу;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування пільгового стажу перебування позивача на посадах електрогазозварника, електрозварника, електрозварника ручного зварювання, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, у періоди з 10.07.1986 до 03.11.1986, з 11.01.1989 до 31.03.2015, з 01.04.2020 до 14.12.2020 та непризначення пенсії;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу перебування позивача на посадах електрогазозварника, електрозварника, електрозварника ручного зварювання, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, у періоди з 10.07.1986 до 03.11.1986, з 11.01.1989 до 31.03.2015, з 01.04.2020 до 14.12.2020;

- зобов`язати ГУ ПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі заяви від 17.10.2023.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 у справі №380/8139/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позов було задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що при зверненні до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач досягнув 55-річного віку, подав всі документи з місць його роботи, які підтверджують факт перебування на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці протягом повного робочого дня, а також підтвердження того, що займана посада віднесена до Списку № 2 та дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Тому оскаржуване рішення про відмову у призначенні йому пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому суд зазначив, що оскільки позивач подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 саме 17.10.2023, то відповідачем мала б бути призначена така пенсія з 17.10.2023 - з дня, коли особа звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ПФУ, яке у своїй скарзі просило скасувати його та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що спірний період роботи позивача неможливо зарахувати до пільгового стажу його роботи, оскільки у цей період відсутні результати атестації його робочого місця.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 17.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

На підставі вимог пункту 2.4 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, позивач долучив до заяви про призначення пенсії за вислугу років, окрім документів, передбачених підпунктами 1 - 4 пункту 2.1 цього розділу, також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.

Відповідач двічі відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах:

вперше рішенням від 23.10.2023 № 9, оскільки форма уточнюючої довідки має відповідати додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637;

вдруге, незважаючи на результати перевірки, рішенням від 09.01.2024 № 89, оскільки відповідач не вбачає законних підстав для призначення пенсії за Списком № 2. Свою відмову мотивував тим, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них 12 років 6 місяців на зазначених посадах. Працівникам, які не мають стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Вік заявника 55 років 03 місяців 17 днів. Страховий стаж особи становить 37 років 10 місяців 25 днів. Пільговий стаж особи становить 07 років 09 місяців 16 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано період роботи з 11.01.1989 по 31.03.2015 згідно з уточнюючою довідкою від 05.10.2023 № 283, оскільки відповідно до наказів про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці атестація проводилась по цехах, що не відповідає інформації, зазначеній у трудовій книжці позивача та уточнюючій довідці про пільговий характер роботи від 05.10.2023 №283. Актом за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії від 21.12.2023 № 1300-6005-1/14840 не підтверджено зайнятість в цехах згідно з наказами про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці. Період роботи з 01.04.2020 по 14.12.2020 не підтверджений результати проведення атестації робочих місць за умовами праці. Робота у шкідливих та важких умовах після 21.08.1992 відповідно до пункту 4.1 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, №383 від 18.11.2005, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, зараховується до пільгового стажу, якщо право на це підтверджене результатами атестації робочого місця.

Вважаючи таку відмову ГУ ПФУ протиправною, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

При цьому апеляційним судом встановлено, що спір у справі стосується незарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 10.07.1986 до 03.11.1986, з 11.01.1989 до 31.03.2015, з 01.04.2020 до 14.12.2020, оскільки за твердженням пенсійного органу, відсутність результатів атестації робочого місця не дає право позивачу на зарахування вказаного періоду до його пільгового стажу.

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (набрав чинності з 21.08.1992, далі - Порядок № 442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.

Судом першої інстанції встановлено, що разом із заявою про призначення пенсії позивач подав до ГУ ПФУ трудову книжку НОМЕР_1 , в якій зазначені записи, що підтверджують його страховий стаж:

10.07.1986 призначений на посаду електрогазозварника 4-го розряду в відділ арматурний цех Львівської залізниці;

03.11.1986 - звільнений із цієї посади у зв`язку із вступом на військову службу;

03.11.1986 до 16.11.1988 - проходив військову службу в ЗС;

11.01.1989 - призначений на посаду електрогазозварника 4-го розряду в Локомотивне депо Львів-Захід Львівської залізниці;

05.09.1990 присвоєно 5-й розряд електрогазозварника;

27.05.2004 - присвоєно 6-й розряд електрогазозварника;

01.12.2015 штамп про зміну назви підприємства;

31.10.2018 штамп про зміну назви підприємства.

Вказане підтверджується також архівними довідками про роботу та зарплату, довідкою від 05.10.2023 № 283 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, довідкою від 29.01.2024 № 42 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, лист від 26.01.2024 № 36, технологічна характеристика робочого місця електрогазозварника, копіями наказів про атестацію робочого місця за умовами праці, копіями наказів про прийняття та звільнення з роботи.

Зазначене вище пенсійним органом під сумнів не ставиться.

Також ГУ ПФУ не заперечує того факту, що виконувана позивачем в означений період робота повний робочий день за відповідними посадами відноситься до Списку №2.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі - Порядок №383).

Порядок № 383 регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом 3 Порядку № 383 застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Водночас на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Апеляційний суд вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

Виходячи з наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність зарахування спірного періоду до пільгового стажу роботи позивача та призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у справі № 380/8139/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк