Справа № 320/31306/24
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року справа №320/31306/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 ,

Військової частини НОМЕР_1 ,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Міністерства оборони України та Міністерства у справах ветеранів України

про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) із позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 (далі відповідач-1, командир ВЧ), у якому просить суд:

Визнати бездіяльність командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 протиправною та зобов`язати його видати ОСОБА_1 довідку про безпосередню участь ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за формою редакції Постанови КМУ №685 від 07.07.2023.

В обґрунтування позову позивач вказує, що за усною інформацією одного із керівників молодіжного добровольчого воєнізованого підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », під керівництвом військової частини НОМЕР_2 , син позивача ОСОБА_3 , з 26.02.2022 разом із іншими добровольцями, неодноразово залучався до виконання бойових завдань з охорони та супроводу НОМЕР_3 Реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу №11 від 02.03.2022 командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 як доброволець перебував в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 бригади територіальної оборони.

20.03.2022 між добровольцями Молодіжного добровольчого воєнізованого підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та командиром Добровольчого формування територіальної громади міста Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 було укладено контракти добровольця територіальної оборони. З її сином цього ж дня було укладено контракт добровольця територіальної оборони № НОМЕР_6 .

Командир ВЧ НОМЕР_1 здійснював керівництво та контроль за діяльністю добровольчого формування.

Близько 22 години 46 хвилин 20 березня 2022 року по району очікування 1-ї Реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 та Добровольчого формування територіальної громади міста Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою АДРЕСА_1 , рф було нанесено ракетний удар, внаслідок чого стався вибух боєкомплекту та пожежа.

Син позивача перебував в епіцентрі вибуху та зник безвісті. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2022 у справі №755/11021/22 ОСОБА_3 оголошено померлим. Наявне свідоцтво про смерть.

Було проведено службове розслідування за фактом зникнення військовослужбовців ВЧ НОМЕР_2 під час ракетного удару в зазначеному районі очікування, але військовою частиною НОМЕР_1 службове розслідування не порушувалось.

Враховуючи, що у 2022 році, зокрема, у 2023 році за зверненнями командира Добровольчого формування територіальної громади міста Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 до командира ВЧ НОМЕР_2 , до командира ВЧ НОМЕР_1 про надання добровольцям та рідним загиблих добровольців довідок про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України, отримано відмови, позивач потім звернулась 12.03.2024 до Міжвідомчої комісії з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, утвореної при Міністерстві ветеранів, та звернення було залишено без розгляду із посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Учасники бойових дій, колишні добровольці Добровольчого формування територіальної громади міста Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які з 26.02.2022 були у складі Молодіжного добровольчого воєнізованого підрозділу «Київ-Щит» та залучені до виконання бойового завдання з охорони та супроводу НОМЕР_3 Реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , нотаріально засвідчили участь зокрема ОСОБА_3 у виконанні бойового завдання під час завдання ракетного удару рф по ТРЦ «Ретровіль», зазначивши, що деякі загинули або отримали тяжкі поранення. Відмічає позивач також, що рідні інших загиблих мають фото, на яких зображено бойові машини БМ-21 «Град», що разом з боєкомплектами, екіпажами та охороною рухаються на бойові позиції.

На запит від 03.05.2024 до командира ВЧ НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 щодо документів, у відповіді від 22.05.2024 №1696/1737 було надіслано зокрема контракт добровольця ОСОБА_3 із командиром Добровольчого формування територіальної громади міста Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 , окрім витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 02.03.2022 №11.

03.05.2024 позивач звернулась зі скаргою до командира ВЧ НОМЕР_7 полковника ОСОБА_8 у якій просила втрутитись щодо повторного розгляду командуванням ВЧ НОМЕР_1 клопотання командира ОСОБА_4 поданого зокрема у березні 2023 року щодо надання рідним загиблих добровольців спірних довідок, але відповіді не отримано.

Позивач вважає, що недотримання командира ВЧ НОМЕР_1 Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого Постановою КМУ від 23.09.2015 р. № 740, свідчать про його протиправну бездіяльність, враховуючи, що спірну довідку можливо отримати за вказаною постановою КМУ №704 лише за клопотанням командира добровольчого формування територіальної громади. Відмову у видачі спірної довідки вважає протиправною.

09.07.2024 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, справу визначено до розгляду одноособово суддею Войтович І.І. за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання на 05.08.2024 о 10:30 год.

05.08.2024 в підготовче судове засідання прибув позивач ОСОБА_1 та представник позивача Бебель О.О. Представники відповідачів не прибули.

Суд, врахувавши думку учасників по справі, врахувавши відсутність доказів отримання відповідачами ухвали суду, суд на місці ухвали відкласти розгляд справи на іншу дату та час.

Наступне підготовче судове засідання призначено на 23.09.2024 о 10:30 год., про що сторони по справі повідомлені належним чином.

23.09.2024 ухвалою суду задовольнити клопотання представника позивача адвоката Бебель О.О., залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Військову частину НОМЕР_1 ; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство оборони України; підготовче судове засідання призначити на 16.10.2024 року о 09:30 год. Ухвала сторонам по справі надіслана належним чином.

26.09.2024 отримано судом пояснення від третьої особи Міністерства оборони України, в яких останній покликаючись на Закон України «Про основи національного спротиву» №1702-ІХ, звертає увагу на те, що для вирішення питання про поширення гарантій соціального і правового захист на члена добровольчого формування необхідно визначити чи виконувала така особа завдання територіальної оборони або ж чи брала участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захист безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф. За ст. 10 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне управління ЗСУ, забезпечує життєдіяльність ЗСУ, їх функціонування та мобілізаційну готовність, боєздатність, підготовку до виконання покладених на них завдань, комплектування особовим складом та його підготовку, постачання озброєння, військової техніки, підтримання справності, придатності та модернізації озброєння та техніки, матеріальних, фінансових та інших ресурсів та майна згідно із визначеними потребами Генштабом ЗСУ в межах коштів передбачених бюджетом та здійснює контроль за їх ефективним використанням, організовує виконання робіт і надання послуг в інтересах ЗСУ.

Загиблий ОСОБА_3 долучився до ДФГТ та ним було укладено контракт добровольця територіальної оборони з командиром ДФГТ міста Києві « ІНФОРМАЦІЯ_2 » територіальної громади №2. Враховуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 24 Закону №1702-ІХ, п. 3 Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою КМУ №1449, слідує, що члени ДФТГ не мають статусу військовослужбовців ТРО, проте їх функції та завдання координуються командуванням ТРО.

Враховуючи положення п. 3 постанови КМУ №685 рішення про встановлення факту безпосередньої участі у заходах приймається міжвідомчою комісією, яку утворює Мінветеранів. Рішення приймається комісією враховуючи п. 6 постанови КМУ №970. Третя особа вказує про необхідність позивача звернутись до Мінветеранів із відповідною заявою та доданими до неї документами.

Просить суд прийняти пояснення та в задоволенні позову просить суд відмовити.

08.10.2024 до суду надійшов відзив від відповідача-1 командира ВЧ НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , в якому зазначено про те, що командування з повагою ставиться до всіх добровольців, які стали на захист суверенітету та територіальної цілісності України, не заперечує необхідності надання спірних довідок, однак не визнає вимоги позивача та вважає, що такі не підлягають задоволенню вказуючи на те, що довідка, про яку просить позивач передбачена додатком 1 Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого постановою КМУ від 23.09.2015 № 740. Зазначена постанова КМУ №685 від 07.07.2023, якою внесено зміни до постанови КМУ №740, встановлюється факт безпосередньої участі у заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, тобто передбачено видачу довідки про встановлення означеного факту. Також, постановою КМУ №685 внесено зміни до інших постанов КМУ що мітять додатки у вигляді довідок про безпосередню участь особи у спірних заходах. Пунктом 2 Змін, що вносяться до постанов КМУ постанови КМУ №685, внесено зокрема зміни до Додатку 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії рф в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, затвердженого постановою КМУ №413 від 20.08.2014, який і є довідкою про яку просить позивач. Але, така довідка учасника бойових дій видається лише військовослужбовцям, для надання їм відповідного статусу, в той час як добровольцям територіальної громади видача довідки передбачена за формою Додатку 7 Порядку затвердженого постановою КМУ №413 від 20.08.2014 в редакції постанови КМУ №837 від 12.07.2024.

Відповідач-1 вважає, що надання спірної довідки безпосередньо пов`язано із самою особою, тому її звернення до суду є необґрунтованим та безпідставним.

Разом із тим, пунктом 4 Змін, що вносяться до постанов КМУ №685, внесено зміни до Порядку, затвердженого згаданою постановою КМУ №740, де доповнено додатком щодо видачі довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, яка власне видається єдиною довідкою, яка може бути отримана членом сім`ї.

Про наявність у складі ДФТГ «Мрія» добровольця ОСОБА_3 відповідач -1 дізнався після передачі командиру ВЧ НОМЕР_1 примірника контракту іншого добровольця.

Також, відповідач-1 відмічає, що наказ №11 від 02.03.2022 командира ВЧ НОМЕР_1 не стосується особового складу ДФТГ «Мрія».

Відповідач-1 зауважив, що у нього відсутні належні та достатні докази того, що позивач є матір`ю загиблого добровольця ОСОБА_3 , яка може дані обставини виправити та проти чого відповідач не буде заперечувати.

Також, відповідач-1 відмітив, що згідно визначеної форми довідки додатком 7 Порядку, затвердженого постановою КМУ №413, для видачі довідки необхідна підстава, зокрема бойове розпорядження командира, та зауважив, що командиром ВЧ « НОМЕР_1 бойового розпорядження не було видано, та останній не має документів щодо родинних зв`язків члена сім`ї із загиблим, та документів, що підтверджують персональні відомості загиблого.

Враховуючи інформацію, яка міститься в Акті службового розслідування щодо обставин ракетного удару рф по ТРЦ «Ретровіль» 20.03.2022, де зафіксовано зникнення безвісти добровольця ОСОБА_3 та, зокрема, зазначено про те, що бойове розпорядження було видано командиром ВЧ НОМЕР_2 №39 від 24.02.2022. Отримавши на лист від 31.10.2023 №1696/4291 відповідь від командира ДФТГ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №1130 від 14.11.2023, відповідачем-1 встановлено відсутність письмових наказів чи розпоряджень про залучення ДВП «Київ-Щит» до виконання завдань із супроводу та охорони 1-ї РеАБатр ВЧ НОМЕР_2 . Відповідно, бойове розпорядження щодо виконання вказаних завдань ДВП «Київ-Щит» командиром ВЧ НОМЕР_1 не видавалось.

Додав, що діяльність ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » провадиться під керівництвом і контролем військової частини НОМЕР_7 з 27.01.2023, на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_8 № 8 від 24.01.2023 та командира військової частини НОМЕР_7 № 21 від 27.01.2023, тому на момент внесення змін постановою КМУ №685 до Порядку затвердженого постановою КМУ №740, ДФТГ м. Києва «Мрія» перебувала під безпосереднім керівництвом і контролем командира ВЧ НОМЕР_7 .

В наступному, 16.10.2024 відповідач -1 подав заяву про розгляд справи без участі, у зв`язку із перебуванням у зоні ведення бойових дій, просив врахувати відзив та відмовити у позові.

16.10.2024 отримано від Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-2, ВЧ НОМЕР_1 ), відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач-2 відмічає, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основи національного спротиву» добровольче формування територіальної громади не є військовим формуванням в розумінні Закону України «Про оборону України», та відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про основи національного спротиву», абз. 2 п. 3 Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою КМУ №1449 від 29.12.2021 діяльність добровольчих формувань здійснюється під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони ЗСУ за територіальним принципом.

Відповідач-2 вказує, що з позову не можливо встановити яку саме довідку просить позивач, та приходить до висновку, що спірним є видача довідки згідно додатку 1 до Порядку затвердженого постановою КМУ №740 довідка учасника бойових дій.

Та, враховуючи зміни внесені постановою КМУ №685 до Додатку 6 Порядку, затвердженого постановою КМУ №413 довідка про безпосередню участь видається лише військовослужбовцям, як підстава для надання статусу учасника бойових дій. Така підстава визначена також у формі довідки згідно Додатку 7 вказаного Порядку №413 «Ця довідка є підставою для надання добровольцю територіальної громади статусу учасника бойових дій». Відмічає, що надання такого статусу нерозривно пов`язано із конкретною особою та надає такій відповідні права, у зв`язку з чим, позивач не може бути учасником таких правовідносин, отримання такої довідки щодо загиблої особи.

Разом з тим, довідка про яку просить позивач передбачена п. 4 Змін, що вносяться до постанов КМУ №685, де внесено зміни до Порядку, затвердженого постановою КМУ №740, доповнено додатком про видачу довідки про безпосередню участь. Та, позивач як член сім`ї не надала належних доказів, які в разі надання не будуть заперечуватись військовою частиною.

Також, відповідач-2 зауважує, що видача довідки має підставу для такої видачі, але чинне законодавство не визначає яка саме має бути підстава. Але, враховуючи додаток 7 до Порядку, затвердженого постановою КМУ №413, підставою для видачі довідки вказується бойове розпорядження командира ВЧ. Та, командиром ВЧ НОМЕР_1 такого бойового розпорядження не було видано.

16.10.2024 до суду прибули представники сторін по справі.

16.10.2024 представник Міністерства оборони України подав заяву з проханням розглянути клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерства у справах ветеранів України в порядку письмового провадження.

Представник позивача та представник відповідача подали клопотання в яких не заперечують проти залучення до участі у справі в якості третьої особи Міністерства у справах ветеранів України, та не заперечують проти розгляду клопотання представника Міністерства оборони України у порядку письмового провадження.

17.10.2024 ухвалою суду задоволено клопотання представника Міністерства оборони України, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство у справах ветеранів України. Наступне підготовче судове засіданні призначено на 04.11.2024 о 13:15 год. Ухвала сторонам по справі надіслана належним чином.

04.11.2024 в підготовче судове засідання прибули: позивач ОСОБА_1 , представник відповідача Теленько В.В., представники третіх осіб Гром А.М. та Сирота Д.Є.

У зв`язку із заявленим клопотанням представника третьої особи Мінветеранів, суд, з`ясувавши думки учасників по справі, на місці ухвалив про перерву в судовому засіданні для надання можливості зазначеній третій особі подати до суду пояснення по справі.

Наступне підготовче судове засідання призначено на 21.11.2024 о 10:00 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.

20.11.2024 від третьої особи Міністерством у справах ветеранів України отримано судом пояснення, в яких третя особа покликаючись на положення ч. 2 п. 5 та п. 6 ч. 1, ч. 4 ст. 101 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», для отримання члена сім`ї статусу члена сім`ї загиблого Захисника, необхідно визначитись із правовим статусом ОСОБА_3 , який він мав під час загибелі внаслідок участі у спірних заходах 20.03.2022 біля ТРЦ «Ретровіль»: військовослужбовець ЗСУ, член добровольчого формування територіальної громади чи цивільна особа, яка залучалась ЗСУ та добровільно брала участь у заходах. Свою чергу, визначений статус автоматично виключатиме можливість даної особи належати до іншої категорії.

Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається КМУ, зокрема Порядком №740 п. 4 визначено підстави для надання такого статусу, серед яких є довідка про безпосередню участь особи у заходах, про яку просить позивач, а також довідка за формою згідно із додатком 1 видана командиром військової частини, довідка за формою згідно із додатком 1, видана Мінветеранів.

Третя особа зазначає, що у разі якщо син позивача ОСОБА_3 брав участь у здійсненні спірних заходів у складі добровольчого формування територіальної громади, то командир ВЧ Сил територіальної оборони ЗС, під керівництвом і контролем якого провадиться діяльність добровольчого формування територіальної громади, за клопотанням командира добровольчого формування територіальної громади, може видати членам сім`ї ОСОБА_3 довідку згідно із додатком 1 Порядку №740. В подальшому, позивач може із цією довідкою звернутись до місцевого структурного підрозділу з питань ветеранської політики, який згідно із п. 13 Порядку №740 приймає рішення про надання (відмову у наданні) статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України в місячний строк з дня надходження заяви. В разі задоволення, за п. 19 Поряду №740 видається «Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України» відповідно до Положень про порядок видачі посвідчень та нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМУ №302.

Якщо ОСОБА_3 брав участь у заходах як цивільна особа, яка залучалась ЗСУ, потребує встановлення факту безпосередньої участі такої цивільної особи у заходах згідно п. 5 Порядку, затвердженого постановою КМУ №685, який передбачає подання членом сім`ї зави про встановлення факту за формою згідно з додатком 1 із долученням документів, серед переліку яких вказано довідку про безпосередню участь у заходах. Отримавши рішення комісії про встановлення факту безпосередньої участі ОСОБА_3 у заходах, довідки за формою 1 до Порядку №740, позивач матиме право звернутись до місцевого структурного підрозділу з питань ветеранської політики для вирішення питання надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

Третя особа просить суд врахувати пояснення та розглянути справу без участі представника.

21.11.2024 в підготовче судове засідання прибули позивач ОСОБА_1 , представник третьої особи Міноборони Гром А.М.

Враховуючи отримане клопотання від представника позивача про відкладення розгляду справи, суд, з`ясувавши думки учасників процесу, на місці ухвалив, задовольнити клопотання та відкласти розгляд справи на іншу дату та час.

Наступне підготовче судове засідання призначено на 02.12.2024 о 11:30 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.

02.12.2024 в підготовче судове засідання прибули позивач ОСОБА_1 , представник позивача Бебель О.О., представники третіх осіб Гром А.М. та Сирота Д.Є.

Клопотань, додаткових пояснень до суду не надійшло.

Ухвалою суду від 02.12.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 19.12.2024 о 10:00 год.

19.12.2024 в судове засідання прибули представник позивача Бебель О.О., представник відповідача ВЧ НОМЕР_1 Теленько В.В., представники третіх осіб Гром А.М. та ОСОБА_9 .

Представник позивача Бебель О.О. позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Представник відповідача ВЧ НОМЕР_1 Теленько В.В. просив суд відмовити в позові.

Представник третіх осіб ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в задоволенні позову просили суд відмовити.

Встановивши позиції сторін, надані ними докази, за відсутності заперечень учасників по справі, судом на місці ухвалено про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановивши правову позицію відповідачів, та третіх осіб, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив та зазначає наступне.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб у зв`язку із військовою агресією рф проти України, який послідуючими Указами Президента продовжений та на сьогодні не відмінений.

В місті Києві було утворено Молодіжний добровольчий воєнізований підрозділ «Київ-Щит» (далі МДВП «Київ-Щит»), та вказане воєнізоване формування з 26 лютого 2022 року керівництвом Військової частини НОМЕР_2 неодноразово залучалось до виконання бойового завдання з охорони та супроводу 1-ї Реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 (далі - 1-ї РеЛБатр в/ч НОМЕР_2 ), що брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та забезпечувала відсіч і стримування збройної агресії росії проти України в м. Києві.

ОСОБА_3 , в період з 26 лютого по 20 березня 2022 року через командирів названого добровольчого воєнізованого підрозділу та військової частини НОМЕР_2 , разом з іншими добровольцями підрозділу, також неодноразово залучався до виконання бойових завдань з охорони та супроводу НОМЕР_3 РеАБатр в/ч НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 1-120 витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 11 (по стройовій частині) від 02.03.2022, відповідно до якого ОСОБА_3 з 02.03.2022, як доброволець перебував в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 бригади територіальної оборони.

19 березня 2022 року між добровольцями МДВП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які продовжували виконувати бойові завдання з охорони та супроводу НОМЕР_3 РеАБатр в/ч НОМЕР_2 за місцем дислокації торгово-розважальний центр « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (далі ТРЦ «Ретровіль»), та командиром Добровольчого формування територіальної громади міста Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі - ДФТГ м. Києва «Мрія») ОСОБА_4 було укладено контракти добровольця територіальної оборони.

Судом також встановлено, що командиром ВЧ НОМЕР_1 ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було передано під підпорядкування до командира ВЧ НОМЕР_7 , що вбачається із наданого до справи наказу №21 від 27.01.2021.

19 березня 2022 року між добровольцем громадянином України ОСОБА_3 та командиром ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 , який діє на підставі наказу командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України (з основної діяльності) від 08.03.2022 № 13 про призначення командира, було укладено контракт добровольця територіальної оборони № НОМЕР_6 .

Так, близько 22 години 46 хвилин 20 березня 2022 року по району очікування підрозділів 1-ї РеАБатр в/ч НОМЕР_2 та ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (підрозділ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), а саме по ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_1 ), супротивником було нанесено ракетний удар, внаслідок якого стався вибух боєкомплекту та пожежа.

За наслідками ракетного удару частина військовослужбовців НОМЕР_3 РеАБатр в/ч НОМЕР_2 та п`ятеро добровольців ДФТГ АДРЕСА_1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які перебували в епіцентрі вибуху, загинули або зникли безвісті, а частина військовослужбовців та четверо добровольців ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » отримали важкі поранення.

Внаслідок зазначеного ракетного удару син позивача ОСОБА_3 , який у цей час перебував в епіцентрі вибуху, зник безвісті. Документи ОСОБА_3 а саме довідка командира ВЧ НОМЕР_1 про те, що він перебував на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 та мав право переміщуватись зі зброєю по місту Києві, а також посвідчення на право застосування зброї, згоріли внаслідок вибуху 20.03.2022.

За наказом командира в/ч НОМЕР_2 № 2508 від 29.09.2022, за висновками проведеного службове розслідування за фактом зникнення військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 під час ракетного удару по району очікування 1-ї РеАБатр, матеріали службового розслідування (за фактом зникнення військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 ) містять інформацію про добровольців ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які були залучені до виконання бойового завдання з охорони та супроводу НОМЕР_3 РеАБатр в/ч НОМЕР_2 і 20 березня 2022 року перебували у приміщенні ТРЦ «Ретровіль», та за наслідками ракетного удару отримали поранення, загинули або зникли безвісті.

За підписом старшого групи добровольці формування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_11 , за списком добровольців які були залучені 20.03.2022, зазначений, зокрема доброволець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із відміткою зник безвісти.

На запит командира ДФТГ м. Києва «Мрія» ОСОБА_4 від 02.10.2022 №541 до командира військової частини НОМЕР_2 щодо надання добровольцям ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та рідним загиблих добровольців, які брали участь у виконанні бойових завдань, довідок про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, командир в/ч НОМЕР_2 полковник ОСОБА_12 у своєму листі від 14.11.2022 № 1/37/5831 повідомив про неможливість надання таких довідок, оскільки ці добровольці не були зараховані до списків особового складу військової частини.

Проти даних обставин та фактів не заперечують відповідачі та треті особи у справі.

Згідно з рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2022 року у справі №755/11021/22, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , уродженця м. Києва, який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , оголошено померлим.

10.04.2023 постановою Київського апеляційного суду задоволено частково апеляційну скаргу представника Міністерства оборони України на рішення Дніпровського районного суду м. Києва 21 грудня 2022 року та рішення Дніпровського районного суду м. Києва 21 грудня 2022 року змінено, виклавши його резолютивну частину наступним чином: оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , уродженця м. Києва, який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , добровольця добровольчого формування м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 », територіальної громади № 21 20 березня 2022 року.

11.12.2024 постановою Великої Палати Верховного Суду касаційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково; рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року в незміненій апеляційним судом частині та постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року змінено, виклавши їх мотивувальні частини в редакції своєї постанови, а в іншій частині залишити без змін.

Зокрема, Велика Палата визначила початок перебігу шестимісячного строку визначеного в ст. 46 ЦК України, врахувала Наказ № 309, за яким територією активних бойових дій була вся територія міста Києва з 24 лютого до 30 квітня 2022 року та зазначила, що саме з 30 квітня 2022 року має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України як дата закінчення активних бойових дій на території міста Києва. Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою 01 листопада 2022 року. Тож як на момент звернення заявниці до суду з такою заявою, так і на час постановлення судом першої інстанції рішення по суті сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, а саме, як виснувала Велика Палата в цій постанові, від дня закінчення активних бойових дій на території міста Києва.

Враховуючи обставини встановлені судами першої, апеляційної та касаційної інстанції щодо причетності ОСОБА_3 до добровольчого формування ДФТГ м. Києва «Мрія», його загибелі в період збройної агресії рф проти України 20 березня 2022 року на території ТРЦ «Ретровіль» в місті Києві, який під час вибуху ворожої ракети здійснював охорону об`єктів та забезпечення порядку, оголошення добровольця померлим, та те, що зазначене не заперечувалось відповідачами та третіми особами, суд застосовує положення ч. 4 ст. 78 КАС України та зазначає про відсутність підстав для дослідження зазначених вже встановлених обставин та фактів.

Отримавши рішення суду, позивач отримала 17.05.2023 свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_10 , яким засвідчено факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 - 20.03.2022 року.

Позивач надала також свідоцтво про народження НОМЕР_11 виданого ВРАГС Дніпровського району міста Києва 23.02.1999, згідно якого засвідчено народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Києві, запис №228, де матір`ю зазначено ОСОБА_1 .

На клопотання командира ДФТГ м. Києва «Мрія» Саса С.В. від 01.08.2023 № 961 до командира в/ч НОМЕР_1 щодо надання рідним загиблих добровольців ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які брали участь у виконанні бойових завдань, довідок про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, за формою, затвердженою постановою КМУ «Про порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України» від 23.09.2015 р. № 740 (в редакції Постанови КМУ №685 від 07.07.2023), отримано відповідь від 26.05.2023 №1696/3419 щодо неможливості надання таких довідок, оскільки командування в/ч НОМЕР_1 не може підтвердити факт виконання добровольцями ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » бойових завдань станом на 20.03.2022 за межами території АДРЕСА_1 (зона відповідальності в/ч НОМЕР_1 ).

На звернення позивача 12.03.2024 до Міжвідомчої комісії з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, утвореної при Мінветеранів, останнє залишилось без розгляду.

Зокрема в листі відповіді від 18.03.2024 №4229/1.2/5-1-24 Мінветеранів зазначено про те, що у зв`язку з тим, що згідно з останнім Положенням про міжвідомчу комісію, затвердженим наказом Мінветеранів від 16.08.2023 №199, на комісію покладено прийняття рішень про встановлення (відмову у встановленні) факту безпосередньої участі у заходах лише для членів сімей осіб, зазначених у пункті 6 частини першої статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто для осіб, які діяли самостійно і не були оформлені до складу будь-якого військового формування або правоохоронного органу.

На запит позивача від 03.05.2024 до командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 про надання належним чином завірених копій документів, командиром в/ч НОМЕР_1 у відповіді від 22.05.2024 № 1696/1737 було надіслано частину запитуваних копій документів, у тому числі копія контракту добровольця територіальної оборони № НОМЕР_12 , укладеного між добровольцем ОСОБА_13 та командиром ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 , окрім запитуваної копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовий частині) від 02.03.2022 №11.

У відповіді командира в/ч НОМЕР_1 зазначено, що вищезазначений наказ №11 не стосується особового складу ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Також, вказано, що службового розслідування по факту загибелі або безвісті зникнення добровольців ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за наслідками ракетного удару 20.03.2022 по ТРЦ «Ретровіль» в АДРЕСА_1 , військовою частиною НОМЕР_13 не проводилось, але таке службове розслідування проводилось військовою частиною НОМЕР_2 .

03.05.2024 позивач звернулась зі скаргою до командира в/ч НОМЕР_7 полковника ОСОБА_14 (командира бригади), у який просила його втручання щодо повторного розгляду командуванням в/ч НОМЕР_1 клопотання командира ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 від 01.08.2023 № 961 щодо надання рідним загиблих добровольців, які брали участь у виконанні бойових завдань, довідок про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за формою, затвердженою постановою КМУ «Про порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України» від 23.09.2015 № 740, але станом на 26.06.2024 відповіді на скаргу не отримала.

Позивач вважає що ненадання командиром в/ч НОМЕР_1 довідки про безпосередню участь її сина ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за формою редакції Постанови КМУ №685 від 07.07.2023, порушують її права та інтерес як матері загиблого сина як добровольця який брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Вирішуючи спір суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про основи національного спротиву» від 16 липня 2021 року № 1702-IX, соціальний і правовий захист військовослужбовців, які беруть участь у заходах підготовки та виконанні завдань територіальної оборони, здійснюється згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". На військовослужбовців, які беруть участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, поширюються гарантії соціального захисту, передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Також, за частиною другою статті 24 Закону України «Про основи національного спротиву» від 16 липня 2021 року № 1702-IX, на членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". На членів добровольчих формувань територіальних громад, які беруть участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, поширюються гарантії соціального захисту, передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до п.п. 3, 4, 5 ст. 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї осіб, які, перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;

сім`ї осіб, які, перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету, територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання такими добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;

сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також сім`ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, до здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Порядком надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №740 від 23 вересня 2015 року, визначено процедуру встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до абз. 5 п. 2 Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №740, статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, згідно з цим Порядком надається, зокрема, сім`ям осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, і загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно з абз. 5 пп. 4 п. 4 вказаного Порядку підставами для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, для членів сімей осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади:

свідоцтво про смерть (копія);

контракт добровольця територіальної оборони (копія);

довідка за формою згідно з додатком, видана командиром військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил під безпосереднім керівництвом і контролем якого провадиться діяльність добровольчого формування територіальної громади, за клопотанням командира добровольчого формування територіальної громади (абзац восьмий підпункту 4 пункту 4 в редакції Постанови КМ № 685 від 07.07.2023);

висновок судово-медичної експертизи.

Форма спірної довідки передбачена додатком до Порядку №704 в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 685 від 07.07.2023.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2023 року № 685 затверджено порядок (далі - Порядок) встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який був чинний на момент звернення із заявою командира ОСОБА_4 02.10.2022, зокрема 01.08.2023 про надання рідним загиблих добровольців ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до командирів ВЧ НОМЕР_2 та ВЧ НОМЕР_1 , які брали участь у виконанні бойових завдань, довідок про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Суд зазначає, що цей Порядок визначає процедуру встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з п.п. 2 п. 2 Порядку дія цього Порядку поширюється на членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (пункт 6 частини першої статті 10-1 Закону).

Відповідно до п. 5 Порядку для встановлення факту безпосередньої участі у заходах особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, кожен повнолітній член сім`ї, зазначений у підпункті 2 пункту 2 цього Порядку (його уповноважена особа), подає особисто чи надсилає поштою Мінветеранів письмову заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах за формою згідно з додатком 1. За малолітніх чи неповнолітніх дітей заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах подає інший з їх батьків, опікун, піклувальник або інший законний представник. Неповнолітні діти за письмовою згодою іншого з їх батьків, опікуна, піклувальника або іншого законного представника також можуть самостійно подати заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах.

До заяви додаються такі документи, зокрема, копія довідки про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, Держприкордонслужби, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ та/або іншого утвореного відповідно до закону військового формування та правоохоронного органу, у взаємодії з якими особа брала безпосередню участь у заходах у період воєнного стану.

Відповідно, довідка про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах видається командиром військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил під безпосереднім керівництвом і контролем якого провадиться діяльність добровольчого формування територіальної громади, за клопотанням командира добровольчого формування територіальної громади. Така довідка видається для надання особі статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, та за формою визначеною Додатком 6 до Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №704 з урахуванням змін, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 685.

Підстави для надання або відмови у наданні довідки командиром не визначено законодавством.

Міжвідомча комісія розглядає подані документи, надсилає у разі потреби необхідні запити за підписом її голови, уточнює інформацію про осіб, стосовно яких подані документи, заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів і в місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про встановлення факту безпосередньої участі у заходах або рішення про відмову у встановленні факту безпосередньої участі у заходах (пункт 6 Порядку).

Мінветеранів не пізніше ніж через сім робочих днів після надходження рішення про осіб, щодо яких прийнято рішення про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, видає особам, зазначеним у рішенні міжвідомчої комісії, довідку за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 або довідку за формою згідно з додатком до Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 р. № 740 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2023 р. № 685 (п. 8 Порядку).

Суд враховує та зазначає, що згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Суд зауважує відповідачам, що позивач просить видати довідку в редакції постанови Кабінету Міністрів України №685 про безпосередню участь її сина ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а не довідки за постановою Кабінету Міністрів України №704 про надання статусу учасника бойових дій, оскільки така необхідна позивачу для подальшого звернення до Мінветеранів для отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, на що звертає також увагу третя особа у справі Мінветеранів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20 серпня 2014 року затверджено Порядок, який визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та категорії таких осіб, тобто Порядок затверджений щодо надання чи позбавлення статусу учасника бойових дій відповідної категорії осіб.

За даним Порядком довідка про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України видається за формою згідно з додатком 6 до Порядку із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 685 від 07.07.2023 для надання особі статусу учасника бойових дій.

Враховуючи вище встановлені обставини та певні факти, які не підлягають доказуванню та не можуть бути спростовані сторонами і судом, суд зазначає про необґрунтовані твердження командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 про неможливість підтвердити факт виконання добровольцями ДФТГ м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_2 » бойових завдань станом на 20.03.2022 за межами території АДРЕСА_1 (зона відповідальності ВЧ НОМЕР_1 ), на звернення про видачу довідки про безпосередню участь добровольця ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, оскільки виконання завдань за межами зони відповідальності ВЧ НОМЕР_1 не може свідчити про невиконання ОСОБА_15 бойових завдань, окрім того, факт загибелі ІНФОРМАЦІЯ_7 сина позивача внаслідок атаки рф на позиції ТРЦ «Ретровіль» підтверджується рішеннями судів усіх інстанцій у справі №755/1121/22, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 щодо дати смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також наявне свідоцтво про народження НОМЕР_11 виданого ВРАГС Дніпровського району міста Києва 23.02.1999, згідно якого засвідчено народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Києві, запис №228, де матір`ю зазначено ОСОБА_1 .

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

На переконання суду, сукупності встановлених обставин, а саме списки особового складу в/ч НОМЕР_1 , рішення судів, свідоцтво про смерть та свідоцтво про народження, заяви позивача ОСОБА_1 та доданих до неї документів достатньо для видачі довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Посилання відповідачів на форму довідки та підстави для її видачі є необґрунтованими в силу предмету запиту позивача.

Враховуючи вищевикладене, рішення про відмову у видачі спірної довідки прийнято не обґрунтовано без урахуванням усіх обставин, та наданих документів, що мають значення для прийняття рішення.

Суд зазначає відповідачам, що Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №740 визначає саме процедуру надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, де вимагається від члена сім`ї звернення до уповноваженого органу із заявою та долученням до неї документів, серед яких у випадку позивача передбачено довідку командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил під безпосереднім керівництвом і контролем якого провадиться діяльність добровольчого формування територіальної громади, за клопотанням командира добровольчого формування територіальної громади, за формою згідно з додатком в редакції постанови Кабінету Міністрів України №685 та відмічає, що не отримання спірної довідки порушують права позивача як матері загиблого сина добровольця на подальше звернення до міжвідомчої комісії Мінветеранів для отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України так і права загиблого добровольця на отримання ним відповідних заслуг від держави, враховуючи, що останній поклав своє життя на захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час військової агресії рф проти України.

Суд враховує за даною справою, що позивач просить визнати бездіяльність командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 протиправною щодо не видачі спірної довідки і протиправної відмови у видачі спірної довідки та зазначає, що судом встановлено бездіяльності зазначеного відповідача, оскільки за клопотанням командира ДФТГ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 в серпні 2023 року, вказаний відповідач зазначив про відсутність підстав для надання такої, але такі дії суд не вважає бездіяльністю, а фіксує явну форму активної поведінки, такі дії вчинені але із негативними наслідкам для позивача.

В наступному, суд зазначає, що згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою виконання завдань зазначених в ч. 1 ст. 2 КАС України, суд вважає за необхідне обраний позивачем спосіб захисту замінити на ефективний, а саме визнати протиправною відмову командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 в наданні довідки про безпосередню участь ОСОБА_3 у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за формою в редакції Постанови КМУ № 685 від 07.07.2023, та зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 , без ідентифікації суб`єкта, видати позивачу спірну довідку, оскільки у випадку заміни командира (як посадової особи) унеможливлюється ефективний спосіб захисту прав позивачки.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи, що відмова у видачі спірної довідки не містила спростування обставин викладених в документах на підставі яких мала видатись довідка у відповідача, суб`єкта владних повноважень відсутні повноваження діяти на власний розсуд.

Таким чином, ефективним способом захисту є визнання протиправною відмови відповідача-1 у видачі спірної довідки та зобов`язати командира відповідача-2 видати спірну довідку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі по справі не надали суду належних та достатніх доказів в силу положень абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності та прийнятого спірного рішення згідно ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п.29).

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду не спростовують.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково враховуючи визначений судом належний спосіб захисту встановленого порушеного права та інтересів позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються, зокрема, із судового збору.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача -2 стягненню підлягає сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 132, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 щодо не надання ОСОБА_1 довідки про безпосередню участь ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про безпосередню участь ОСОБА_3 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за формою в редакції постанови Кабінету Міністрів України №685 від 07.07.2023.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_14 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_15 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.