Справа № 300/8448/24
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" січня 2025 р. справа № 300/8448/24
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, -
Позиції сторін. Процесуальні дії суду:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ПФ України в Запорізькій області), в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у переведенні позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу; зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 11.11.1985 по 31.07.2024, перевести з 03.09.2024 на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу з обчисленням пенсії з урахуванням довідок Івано-Франківської міської ради про складові заробітної плати від 02.09.2024 № 14-24/241 та від 02.09.2024 № 14-24/243 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум пенсії.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Позивач у вказаний в ухвалі строк усунув недоліки позовної заяви.
Ухвалою від 04.12.2024 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
До відзиву від 13.12.2024 на позовну заяву ГУ ПФ України в Запорізькій області долучило копії документів пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с. 58-79).
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25.02.2018 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно розпорядження міського голови міста Івано-Франківська від 25.07.2024 № 684-с ОСОБА_1 звільнено з посади начальника архівного відділу Івано-Франкіської міської ради з 31.07.2024 у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (а.с. 25).
ОСОБА_1 звернувся 03.09.2024 через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про перехід з пенсії за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу (а.с. 56-57). До заяви від 03.09.2024, окрім паспорта та ідентифікаційного коду, трудової книжки серії НОМЕР_1 від 26.04.1976, позивач долучив довідки Івано-Франківської міської ради: від 02.09.2024 № 14-24/241 про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, на посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавказа вислугу років) (а.с. 26); від 29.08.2024 № 14-24/238 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (а.с. 27-29); від 02.09.2024 № 14-24/243 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка працювала на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі (а.с. 30).
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у переведенні позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просить суд зобов`язати ГУ ПФ України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 11.11.1985 по 31.07.2024, перевести з 03.09.2024 на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу з обчисленням пенсії з урахуванням довідок Івано-Франківської міської ради про складові заробітної плати від 02.09.2024 № 14-24/241 та від 02.09.2024 № 14-24/243 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум пенсії.
При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами та мотивами:
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).
Згідно з частиною третьою статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 1 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування від 07.06.2001 за № 2493-III (далі - Закон № 2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
В статті 2 Закону № 2493-III визначено поняття посадової особи місцевого самоврядування. Так, посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Згідно з статтею 3 Закону № 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Відповідно до частини сьомої статті 21 Закону № 2493-III (в редакції станом на 01.05.2016 року) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.
Водночас, пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульованим Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року за № 3723-XII (далі - Закон № 3723 - ХІІ).
Натомість з 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 за № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII). Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктами 10-12 Прикінцевих положень Закону № 889-VIII.
Згідно з частиною 1 статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до пунктів 10-12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" в редакції Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (в редакції закону від 16 грудня 1993 року за № 3723-XII) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Статтею 37 Закону України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року за № 3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Таким чином, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Аналізуючи зазначені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Такі ж висновки щодо застосування норм права неодноразово висловлювалися Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.07.2018 у справі № 265/3709/17, від 19.03.2019 у справі № 357/1457/17, від 15.08.2019 у справі № 676/6166/17, від 01.04.2020 у справі № 607/9429/17.
Верховний Суд в постанові від 19.12.2023 у справі № 600/947/23 зазначив:
… 24. Відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
25. Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії.
26. Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.
27. Спірні правовідносини в цій справі стосуються переведення позивача з одного виду пенсії - за віком відповідно до Закону № 1058-IV на інший вид - пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII….
Суд звертає увагу на те, що вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, а наявність правових підстав для переведення позивача на пенсію відповідно до Закону № 3723-ХІІ пов`язана виключно з дотриманням вимог, визначених пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.
В пункті 4 частини другої статті 46 Закону України "Про державну службу" в редакції Закону № 889-VIII, визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".
Таким чином, відповідно до пункту 4 частини другої статті 46 Закону № 889-VIII час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", входить до стажу державної служби.
Згідно з пунктом 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25.03.2016, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.
Відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Таким чином, в спірному випадку належить керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року за № 283 (далі - Порядок № 283).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 26.04.1976, копія якої долучена до позовної заяви, позивач: з 10.11.1985 прийнятий по переводу на посаду старшого інспектора у Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради; з 01.03.1991 переведений на посаду спеціаліста І категорії організаційного відділу міськвиконкому; з 28.01.1993 переведений на посаду головного спеціаліста організаційного відділу міськвиконкому; 22.02.1994 прийняв присягу державного службовця; з 01.03.1994 присвоєно 11 ранг державного службовця; з 01.10.1997 переведений на посаду завідувача міським державним архівом; з 27.10.1997 присвоєно 10 ранг державного службовця; з 08.10.1999 присвоєно 9 ранг державного службовця; з 27.08.2001 прийнято присягу посадової особи місцевого самоврядування; з 03.09.2001 присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування; з 01.08.2002 переведений на посаду завідувача архівного відділу; з 17.03.2006 перейменовано посаду завідувача архівного відділу на посаду начальника архівного відділу; з 31.07.2024 присвоєно 8 ранг посадової особи місцевого самоврядування; з 31.07.2024 звільнено у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (а.с. 16-24).
Факт перебування позивача в період з 11.11.1985 по 29.02.2024 на посадах в органах місцевого самоврядування підтверджується також розрахунком трудового стажу, який міститься в матеріалах справи (а.с. 13).
Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" до п`ятої категорії посад в органах місцевого самоврядування відносяться посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах:
- в органах місцевого самоврядування, передбачених статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування;
- на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком: зокрема виконавчих комітетів місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.
Таким чином, посади старшого інспектора, спеціаліста І категорії, головного спеціаліста організаційного відділу міськвиконкому, завідувача архівного відділу, начальника архівного відділу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", пункту 2 Порядку № 283 входять до переліку посад, які зараховуються до стажу державної служби.
Верховний Суд в постанові від 10.05.2018 за результатом розгляду справи № 351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону України "Про державну службу" № 889 та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" зараховується до стажу державної служби.
Зазначені обставини вказують на безпідставність доводів ГУ ПФ України в Запорізькій області про те, що стаж роботи ОСОБА_1 на посадах в органах місцевого самоврядування з 11.11.1985 по 28.02.1994, з 04.07.2001 по 31.07.2024 не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.
Суд вважає, що періоди роботи позивача на різних посадах в органах місцевого самоврядування, а саме: з 11.11.1985 по 28.02.1994 та з 04.07.2001 по 31.07.2024 підлягають зарахуванню до стажу державної служби.
За вказаних обставин, на дату набрання чинності Законом № 889-VIII (01.05.2016) позивач мав понад 20 років стажу державної служби.
Водночас на дату звернення позивача із заявою від 03.09.2024 про переведення із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця ОСОБА_1 досяг віку 66 років, тобто умова щодо віку дотримана (60 років).
Згідно розрахунку стажу позивач також має загальний страховий стаж 47 років 3 місяці 29 днів (а.с. 13), тобто умова щодо наявності відповідного страхового стажу теж виконується.
Таким чином, ОСОБА_1 має право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, оскільки виконані вимоги зазначеної статті щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, то суд звертає увагу на таке.
Статтею 58 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Відповідно до приписів розділу IV Порядку № 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію (п. 4.1). Після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (п. 4.2). Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи (п. 4.3).
Заяву про перерахунок пенсії позивач подала за місцем проживання, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яке прийняло спірне рішення про відмову в перерахунку пенсії.
Із вказаного можна виснувати, що після реєстрації заяви ОСОБА_1 , орган пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність в позивача права на перерахунок пенсію, в розумінні Порядок № 22-1, є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Отже, саме Головне управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області є повноважним територіальним органом Пенсійного фонду України, визначеним за принципом екстериторіальності, що розглянув заяву позивача про перерахунок пенсії, який повинен вчинити дії зобов`язального характеру за наслідками скасування прийнятого ним протиправного рішення.
З огляду на встановлені вище обставини, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФ України в Запорізькій області перевести з 03.09.2024 (дати подання заяви) ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ.
Щодо позову в частині зобов`язання ГУ ПФ України в Запорізькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідок Івано-Франківської міської ради про складові заробітної плати від 02.09.2024 № 14-24/241 та від 02.09.2024 № 14-24/243, то суд зазначає про передчасність таких вимог, оскільки пенсійний орган, хоч і вказав про подання позивачем разом із заявою вказаних довідок, однак мотивував свою відмову тим, що ОСОБА_1 взагалі не має права на переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ. Тобто відповідач не надавав оцінку відомостям про заробітну плату, які містяться в таких довідкам, а відмова в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ зумовлена виключно відсутністю в ОСОБА_1 права на отримання такого виду пенсії.
Так, вимоги позивача зобов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону та пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, з урахуванням заробітної плати, зазначеної в довідках Івано-Франківської міської ради від 02.09.2024 № 14-24/241 та від 02.09.2024 № 14-24/243, є передчасним, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а отже така вимога спрямована на майбутнє, через, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.
Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду в подібних правовідносинах, викладеній в постановах від 12.09.2023 у справі № 560/8328/22, від 19.12.2023 у справі № 600/947/23.
Підсумовуючи, позов належить задовольнити частково.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано квитанцію від 29.11.2024 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1210,00 грн. (а.с. 6).
З огляду на часткове задоволення позову, ОСОБА_1 належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Запорізькій області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.
Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Відмовити в задоволенні решти позову.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, , Проспект Соборний, 158-Б, місто Запоріжжя, Запорізька область, 69057.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.