Справа № 400/7934/24
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 січня 2025 р. справа № 400/7934/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., у письмовому провадженні, розглянув заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаКомісії з реорганізації Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005,

провизнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Миколаївській області. У рішенні суд вирішив:

- визнати протиправними дії Комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Миколаївській області щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії станом на 01.01.2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2023 року;

- зобов`язати Комісію з реорганізації Головного управління ДФС у Миколаївській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" iз зазначенням відомостей про розмiри посадового окладу, окладу за вiйськове звання, визначених шляхом множення розмiру прожиткового мінiмуму для працездатних осiб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на вiдповiдний тарифний коефiцієнт, а також щомiсячних додаткових видiв грошового забезпечення (надбавки, доплати, пiдвищення) та премiї, для проведення перерахунку основного розмiру пенсiї з 01.02.2023 року;

- у задоволенні вимоги в частині зазначення конкретних розмiрів: посадовий оклад - 12 020 грн., оклад за вiйськовим званням - полковник - 2 250 грн., вiдсоткова надбавка за вислугу poків 45% - 6 421,50 грн., надбавка за особливості проходження служби 95% - 19 656,93 грн., надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 15% - 1 803 грн., премiя 30% - 3 606 грн., всього 45 757,43 грн. - відмовити;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набрало законної сили з 12.11.2024 року.

12.11.2024 року судом виготовлено виконавчі листи у справі.

30.12.2024 року від представника позивача надійшла заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 400/7934/24.

Вирішуючи питання про прийняття заяви до розгляду, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду набрало законної сили з 12.11.2024 року, того ж дня 12.11.2024 року судом видано виконавчі листи.

Позивач, звертаючись із заявою у порядку ст. 383 КАС України, не надав відомості про набрання рішенням законної сили, інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та, відповідно, про хід виконавчого провадження.

Суд звертає увагу позивача, що звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку ст. 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, у тому числі і щодо перевірки його виконання, належать, насамперед, органам державної виконавчої служби, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України, є виключною мірою, якщо позивачем вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Відтак, звернення особи до суду з такою заявою, коли вона не використала можливість виконання рішення суду в порядку Закону України "Про виконавче провадження", є передчасним.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 09.12.2021 року у справі № 9901/235/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/102149850), які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Так, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що визначені вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України, зокрема, надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки, є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою. Перед тим, як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України (пункт 10 цієї постанови).

Таким чином, заява не відповідає вимогам ч. 2 ст. 383 КАС України.

Також ст. 167 КАС України передбачено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Судом встановлено, що до заяви не додано доказів її надіслання учасникам справи.

Частиною 2 ст. 167 КАС України встановлено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду позивачу, у зв`язку з її невідповідністю вимогам п. 6, 7, 8 ч. 2 ст. 383 КАС України та ч. 1 ст. 167 КАС України.

Керуючись статтями 167, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути ОСОБА_1 заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

3. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А. О. Мороз