Справа № 500/7266/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7266/24

13 січня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №61 від 26.11.2024 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії згідно наданої заяви від 19.11.2024 про перехід на пенсію згідно до Закону України "Про державну службу";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" з 19 листопада 2024 року та здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії з 19 листопада 2024 року, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеної у Довідці про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданій Головним управлінням ДПС у Тернопільській області 15.11.2024 за №691/5/19-00-10-31 та Довідці про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби, виданій Головним управлінням ДПС у Тернопільській області 15.11.2024 за №692/5/19-00-10-31.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.11.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою щодо переведення на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" та додала до заяви, довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця видані Головним управлінням ДПС у Тернопільській області, проте отримала відмову, що слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 09.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

27.12.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області надійшов відзив, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що в ході розгляду заяви Позивача було встановлено, що відповідно даних трудової книжки НОМЕР_1 позивач працювала в органах податкової служби з 20 жовтня 1993 року по 07 вересня 2018 року, з 10 вересня 2018 року по 12 грудня 2019 року (присвоєно звання радник податкової служби 2 рангу), однак посади працівників органів державної податкової служби, які мали спеціальні звання, не були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців до 03 жовтня 2013 року.

Також зазначає, що відповідно до пункту 4-2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб" від 12 липня 2024 року № 823, для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28 січня 2002 року № 57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27 листопада 2023 року), або які звільнилися до 1 січня 2024 року з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку.

При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 року, а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.

Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4;

розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5;

розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.

Згідно з пунктом 5 цієї постанови довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

Вказує, що довідки видані Головним управлінням ДПС у Тернопільській області від 15 листопада 2024 року № 691/5/19-00-10-31 та № 692/5/19-00-10-31 містять складові заробітної плати станом на листопад, а тому на переконання представника, не можуть бути враховані для обчислення розміру пенсії.

08.01.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач звертає увагу суду, що довідки видані Головним управлінням ДПС у Тернопільській області від 15 листопада 2024 року № 691/5/19-00-10-31 та № 692/5/19-00-10-31 містять складові заробітної плати станом на листопад, тому не можуть бути враховані для обчислення розміру пенсії.

Однак, на переконання представника, дане твердження є помилковим, оскільки абзац 1 пункт 4-2 Постанови № 622, на який посилається відповідач, стосується державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби. Позивач працювала в органах державної податкової служби, які не провели класифікацію посад, відповідно, на неї поширюються положення абзацу 2 пункту 4-2 Постанови № 622: "Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4; розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6".

В примітці до форми довідки, передбаченої в додатку 4 до Постанови №622, вказано наступне:

Для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких не було класифіковано, або які звільнилися до 1 січня 2024 р. з таких органів, дані про посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років зазначаються у розмірах, установлених станом на 31 грудня 2023 року.

Для державних службовців, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, дані про посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років зазначаються у розмірах, установлених на дату звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби".

Таким чином, ГУ ДПС у Тернопільській області правомірно видало довідки від 15 листопада 2024 року № 691/5/19-00-10-31 та № 692/5/19-00-10-31 із відомостями про складові заробітної плати станом на листопад 2024, тому вони мають бути враховані при переведенні ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові та відзиві на позовну заяву, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003

Позивач 19.11.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про переведення її на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.

До вказаної заяви нею додано також довідку про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за листопад 2024 року, видану Головним управлінням ДПС у Тернопільській області 15.11.2024 за №691/5/19-00-10-31 та довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби, видану Головним управлінням ДПС у Тернопільській області 15.11.2024 за №692/5/19-00-10-31.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом органу, що призначає пенсію визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

За результатом розгляду поданої заяви, Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області прийняло рішення №61 від 26.11.2024 про відмову у проведенні перерахунку з тих підстав, що періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, вважаючи його протиправним, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом №889-VIII, який набув чинності 01.05.2016.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Щодо обчислення стажу державної служби, то пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 37 Закону №3723-XII період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та /або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Статтею 46 Закону № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Предметом спору у цій справі є оцінка обставин щодо: наявності у позивача стажу роботи на державній службі, необхідного для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ; правомірності рішення відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на підставі Закону № 3723-ХІІ.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 30.12.1977 ОСОБА_1 з 20.10.1993 по 07.09.2018 та з 10.09.2018 по 12.12.2019 працювала в органах державної податкової служби (арк. справи 10 зворот - 13, 14 зворот, записи №14-№42).

На підтвердження трудової діяльності позивача в органах державної податкової служби з прийняттям присяги державного службовця, присвоєнням персональних та спеціальних звань, рангів державного службовця у трудовій книжці ОСОБА_1 містяться наступні записи про її роботу:

20.10.1993 прийнята на посаду старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу аудиту юридичних осіб на час відсутності старшого державного податково ревізора-інспектора цього ж відділу;

18.01.1994 переведена на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу аудиту юридичних осіб;

06.10.1994 присвоєне персональне звання - інспектор податкової служби ІІІ рангу;

20.01.1995 прийнята присяга державного службовця;

26.11.1996у зв`язку із ліквідацією державної податкової інспекції по Кременецькому районі і утворення державної податкової адміністрації у Кременецькому районі переведена на посаду старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу документальних перевірок юридичних осіб;

20.03.1998 присвоєно персональне звання інспектор податкової служби ІІ рангу;

10.04.1998 переведена на посаду державного податкового інспектора сектору правового забезпечення;

06.11.1998 у зв`язку із ліквідацією державної податкової інспекції у Кременецькому районі і утворенням Кременецької міжрайонної державної податкової інспекції переведена на посаду державного податкового інспектора відділу документальних перевірок юридичних осіб;

20.12.2000 призначена заступником начальника Кременецької МРДПІ - начальником відділу стягнення податкової заборгованості;

04.02.2003 присвоєно спеціальне звання - інспектор податкової служби І рангу;

18.08.2003 переведена на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора групи стягнення коштів, майна відділу стягнення податкового боргу;

01.08.2004 у зв`язку із ліквідацією Кременецької МРДПІ та утворенням Збаразької МРДПІ призначена в порядку переводу на посаду головного державного податкового інспектора сектору планування та інформаційного забезпечення відділу забезпечення податкових зобов`язань Збаразької МРДПІ;

15.12.2004 у зв`язку із зміною назви ДПУ призначена в порядку переводу на посаду головного державного податкового інспектора сектору планування та інформаційного забезпечення відділу забезпечення податкових зобов`язань Кременецької ДМПІ;

01.02.2005 переведена на посаду завідувача сектором стягнення коштів, майна відділу забезпечення податкових зобов`язань з кадрового резерву;

01.09.2005 переведена на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи;

01.01.2007 переведена на помаду начальника відділу аудиту юридичних осіб;

14.01.2008 присвоєно спеціальне звання - радник податкової служби 3 рангу;

07.03.2008 переведена на посаду начальника відділу податкового контролю юридичних осіб;

11.01.2011 присвоєно спеціальне звання радника податкової служби 2 рангу;

01.03.2012 у зв`язку із створенням Кременецької МДПІ Тернопільської області Державної податкової служби призначена в порядку переведення начальником відділу податкового контролю;

01.07.2013 у зв`язку із реорганізацією Кременецької МДПІ шляхом приєднання до Кременецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області переведена на посаду старшого державного інспектора відділу обслуговування платників податків;

01.01.2014 присвоєно спеціальне звання - радник податкової та митної справи 2 рангу;

08.01.2014 переведена на посаду начальника відділу обслуговування платників податків з кадрового резерву;

23.02.2015 у зв`язку із реорганізацією Кременецької ОДПІ Головного управління Міндоходів у тернопільській області шляхом приєднання до Кременецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області призначена в порядку переведення на посаду заступника начальника - начальника Шумського відділення, як така, що успішно пройшла стажування;

11.09.2015 присвоєне спеціальне звання радник податкової та митної справи І рангу;

07.09.2018 звільнено заступника начальника Шумського відділення Кременецької ОДПІ ГУДФС у Тернопільській області в порядку переведення для подальшого працевлаштування в Головне управління ДФС у Тернопільській області;

10.09.2018 призначена в порядку переведення на посаду начальника Шумської державної податкової інспекції Кременецького управління Головного управління ДФС у тернопільській області;

12.12.2019 припинено державну службу та звільнено з роботи у зв`язку із реорганізацією та скороченням штатної чисельності.

Визначаючись щодо зарахування вказаних періодів роботи до стажу державної служби суд враховує таке.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 №509-XII Про державну податкову службу в Україні (далі - Закон №509-XII), а в подальшому з 12.08.2012 Податковий кодекс України.

Статті 1, 6 Закону №509-XII на момент прийняття позивача до органів державної податкової служби передбачали, що державна податкова служба в Україні створюється при Міністерстві фінансів України у складі Головної державної податкової інспекції України та державних податкових інспекцій по Республіці Крим, областях, районах, містах і районах у містах. Видатки на утримання державних податкових інспекцій визначаються Радою Міністрів Української РСР і фінансуються з республіканського бюджету.

У подальшому визначено, що посадовою особою органу державної податкової служби, за правилами частини першої статті 15 Закону України №509-XII, може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини п`ята та шоста статті 15 цього Закону).

Цією ж нормою установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондують вимогам статей 5, 12 Закону №3723-ХІІ щодо обмежень пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання і які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема, у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Крім того, за нормами пункту 342.4 статті 342 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи органів державної податкової служби є державними службовцями.

Стаття 1 Закону № 3723-XII визначала, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій (частина друга статті 2 Закону № 3723-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, який діяв до набрання чинності Законом №889-VІІ. Абзацами першим-третім пункту 2 цього Порядку передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України Про державну службу, а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Таким чином, наведені положення законодавства, передбачали і передбачають зарахування періодів роботи в органах державної податкової служби до стажу державного службовця. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 20.10.1993 по 07.09.2018 та з 10.09.2018 по 12.12.2019 на посадах в органах державної податкової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи державної служби.

Як зазначено вище, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, позивач, з огляду на перебуванні на службі в органах державної податкової служби на різних посадах з 20.10.1993 по 07.09.2018 та з 10.09.2018 по 12.12.2019, станом на 01.05.2016 має 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а відтак є всі підстави для переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII.

А тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 26.11.2024 №61 про відому у перерахунку пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача, слід зобов`язати пенсійний орган зарахувати до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 з 20.10.1993 по 07.09.2018 та з 10.09.2018 по 12.12.2019 на посадах в органах державної податкової служби.

Також позивач ставить вимогу про зобов`язання відповідача провести нарахування (перерахунок) її пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати.

Поряд із цим, суд зазначає, що у справі, яка розглядається спір виник щодо права позивачки на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у сукупності із пунктом 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, оскільки територіальний орган Пенсійного фонду України не визнав цього права за позивачкою.

У свою чергу, вимоги позивачки зобов`язати відповідача здійснити нарахування (перерахунок) та виплату пенсії, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеної у Довідці про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданій Головним управлінням ДПС у Тернопільській області 15.11.2024 за №691/5/19-00-10-31 та Довідці про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби, виданій Головним управлінням ДПС у Тернопільській області 15.11.2024 за №692/5/19-00-10-31, є передчасним, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а отже така вимога спрямована на майбутнє, через, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією Верховного суду висловленою у постанові від 12.09.2023 у справі №560/8328/22.

Крім цього, суд зауважує, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 26.11.2024 №61 про відому в проведенні перерахунку, не містить жодних обґрунтувань щодо неможливості врахування вищевказаних довідок при здійсненні відповідного перерахунку. Про такі обставини вказано відповідачем лише у відзиві на позов, що не змінює підстав для прийняття спірного рішення.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його на інший вид пенсії 19.11.2024, то саме з цієї дати необхідно здійснити переведення на інший вид пенсії.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Оскільки позов задоволено частково, то слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір сплачений згідно квитанції від 05.12.2024 пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 26.11.2024 №61 про відому в проведенні перерахунку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 з 20.10.1993 по 07.09.2018 та з 10.09.2018 по 12.12.2019 на посадах в органах державної податкової служби.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" та здійснити відповідний перерахунок такої пенсії з 19.11.2024.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 13 січня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (місцезнаходження: вул. Кравчука, 22В, м. Луцьк, Луцький р-н, Волинська обл., 43026, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.