Справа № 240/12134/23
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/12134/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Дмитро Миколайович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

13 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

у травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому позивач просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті їй грошової допомоги в розмірі 10 призначених їй місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до вимог п.7-1 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 10 призначених їй місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до вимог п.7-1 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що під час призначення їй пенсії не було враховано до страхового стажу періодів роботи з 03.08.1981 по 01.03.2022 та з 02.03.2002 по 31.12.2003. Також, після оформлення їй пенсії за віком, виявила, що їй не було нараховано грошову допомогу згідно з п.7.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому у листопаді 2022 року звернулася із відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, однак отримала лист від 06.02.2023, в якому було зазначено про відмову у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно з п.7.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відмовлено у зарахуванні періодів роботи до страхового стажу, що і слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Вказує, що позивач звернулась до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою щодо нарахування та виплати їй грошової допомоги в розмірі 10 призначених їй місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до вимог п.7-1 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів та за принципом екстериторіальності була передана до ГУ ПФУ в Донецькій області. Головним управлінням ПФУ в Донецькій області розглянуто заяву ОСОБА_1 та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 04.11.2022 №81 про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю законних підстав для його проведення. За результатами розгляду документів стаж позивача за вислугу років складає 18 років 7 місяців. Період роботи з 03.08.1981 до 01.03.2002 та з 02.03.2002 до 31.12.2003 не зараховано до спеціального стажу (вислуги років), оскільки за дані періоди відсутні документи про періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати. У довідці, виданій фондом державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 28.06.2022 №18-13-472, зазначено, що інформація про фінансування за рахунок державного бюджету дитячого садка ВАТ "Червоний цукровик" в смт.Червоне у період з 01.01.1992 до 31.12.2002 відсутня. Оскільки позивач не підтвердила документально страховий стаж не менше ніж 30 років на посадах, на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, грошова допомога в розмірі десяти мінімальних пенсій не виплачується, тому рішення ГУ ПФУ в Донецькій області правомірно винесло рішення про відмову в такій виплаті.

16 грудня 2024 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від ОСОБА_1 . У поданому відзиві представник позивачки вказує, що Відповідач 1 жодним чином не спростував висновки суду щодо правомірності вимог Позивача в частині нарахування та виплати їй грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій на день призначення їй пенсії. Відповідач 1 в своїй апеляційній скарзі вдався лише констатації фактів щодо послідовності дій Позивача до звернення до суду, а саме - виклав лише алгоритм дій Позивача з моменту звернення до такого із заявою про нарахування грошової допомоги та до моменту отримання нею відповіді - відмови у такому нарахуванні. В подальшому спростування висновків суду першої інстанції Відповідач 1 взагалі не наводить, а викладає власне бачення підстав відмови у нарахуванні та виплати грошової допомоги.

Зазначає, що намагання Відповідача 1 перекласти відповідальність на інший орган пенсійного фонду України є неправомірним, в силу тих обставин, що Відповідач 1 і Відповідач 2 є стриктурними підрозділами Пенсійного фонду України і повинні керуватись Конституцією України, як державні органи, та відповідними нормативними документами.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Відповідача 1, а рішення в даній справі залишити без змін.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком з 05.08.2022, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач 03.11.2022 звернулась до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Після реєстрації заяви ОСОБА_1 та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 04.11.2022 №81 про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю законних підстав для його проведення (а.с.30).

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулась за захистом своїх прав до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок №1191).

Порядок №1191 визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою КМУ від 04.11.1993 №909.

Згідно з пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону №1058-IV станом на день її призначення.

Згідно з пунктом 7 вказаного Порядку виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Водночас, Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (надалі - Перелік).

Згідно з розділом 1 «Освіта» цього Переліку право на пенсію за вислугу років мають, зокрема: загальноосвітні навчальні заклади, військові загальноосвітні навчальні заклади, музичні і художні школи; дошкільні навчальні заклади всіх типів.

Згідно з положеннями статті 62 Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналізуючи наведені норми законодавства, Верховний Суд, зокрема у постанові від 20.02.2019 (справа №462/5636/16-а) дійшов висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі 10-ти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Згідно абзацу другого частини 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

У пункті «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01 квітня 2015 року не менше 25 років та після цієї дати з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців, з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року не менше 26 років.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Обчислення стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011.

Згідно з пункту 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі - Перелік №909).

Відповідно до Переліку №909 пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я і соціального захисту призначаються після досягнення 55 років за наявності спеціального стажу роботи станом на 1 квітня 2015 р. не менше 25 років і після цієї дати: з 1 квітня 2015 р. по 31 березня 2016 р. - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 р. по 31 березня 2017 р. - не менше 26 років.

Положеннями пунктів 6, 7 Порядку №1191 передбачено, що для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету" України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Таким чином, право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи за наявності таких підстав: а) Досягнення особою пенсійного віку передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; б) Робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; в) Наявність відповідного страхового стажу; г) Не отримання ними будь-якої пенсії до цього.

Як встановлено пунктом «е» статті 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу за переліком, який затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається із трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 03.08.1981, позивач з 03.08.1981 до моменту виходу на пенсію за віком з 17.08.2022 працювала на посадах в дитячому садку (вихователь, завідувач (директор), що загалом складає 41 рік періоду праці позивача у закладах освіти на посадах, які визначені у Переліку №909.

Відмовляючи у призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком, відповідач виходив з того, що дитячий садок ВАТ "Червонський цукровик" в смт.Червоне, в якому працювала позивач з 01.01.1992 по 31.12.2002 не є державним, оскільки у відповіді з Фонду держмайна по Рівненській та Житомирській областях відсутня інформація про фінансування за рахунок державного бюджету (а.с.10) однак вказане не відповідає дійсності і не правильно тлумачиться відповідачем. Зокрема, відповідь Фонду держмайна України по Рівненській та Житомирській областях від 28.06.2022 №18-13-472 містить наступну інформацію «В процесі приватизації до статутного капіталу ВАТ «Червонський цукровик» не увійшло державне майно, але залишилось на балансі, як об`єкт права державної власності, у тому числі дитячий садок в смт.Червоне".

Вказане вище свідчить про те, що дитячий садок, в якому працювала позивач до набуття статусу комунальної власності, був державною власністю. Тобто, вказана обставина свідчить про те, що позивач має право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти призначених їй пенсій станом на день її призначення.

Як зазначено в пункту 2 Примітки Переліку: «Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсії незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ».

Із Переліку №909 слідує, що право на пенсію за вислугу років мають директори (завідуючі), вихователі дошкільних навчальних закладів.

Отже, дитячий садок ВАТ "Червонський цукровик" в смт.Червоне є закладом, що передбачений Переліком №909 та до набуття статусу комунальної власності, був державною власністю, а відтак позивач має право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки, на день досягнення пенсійного віку, працювала на посаді, зайнятість в якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, у матеріалах справи містяться на підтвердження стажу позивача також наступні документи: трудова книжка серія НОМЕР_2 (а.с.8-9), лист Регіонального відділення фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 28.06.2022 №18-13-472 (а.с.10), довідка видана ПАТ "Червонський цукровик" від 06.03.2023 №77 про періоди перебування ОСОБА_1 у відпустках без збереження заробітної плати (а.с.11), довідка видана ПАТ "Червонський цукровик" від 03.08.2022 №244 (а.с.12), довідка видана ПАТ "Червонський цукровик" від 13.06.2022 №195 про перейменування ПАТ "Червонський цукровик" (а.с.13), довідка видана ПАТ "Червонський цукровик" від 13.06.2022 №196 (а.с.14), архівні довідки з трудового архіву від 27.06.2022 №591 та №599 (а.с.15-16), довідка видана Червоненською селищною радою Бердичівського району Житомирської області від 15.03.2023 №204 (а.с.17), довідка видана Червоненською селищною радою Житомирської області Гуманітарний відділ від 04.08.2022 №156 (а.с.18).

Враховуючи зазначене вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцїі про те, що позивач має страховий стаж, достатній для виплати позивачу грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком, станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», отже рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.11.2022 №81 про відмову у нарахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги є протиправним.

Відповідач не довів правомірність свого рішення про відмову у зарахуванні позивачу до стажу періодів роботи з 03.08.1981 по 01.03.2002 та з 02.03.2002 по 31.12.2003 на посадах завідувача (директора) та вихователя дошкільного навчального закладу в закладі освіти, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 10 призначених їй місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до вимог п.7-1 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року відповідає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.