Справа № 620/15603/24
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року Чернігів Справа № 620/15603/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (ідентиф. код юридичної особи НОМЕР_2 ) щодо складання довідки (додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 4924 від 06.02.2024 із зазначенням обставин травми ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби в наслідок дорожньо-транспортної пригоди;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ідентиф. код юридичної особи НОМЕР_2 ) скласти довідку (додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) на ім`я ОСОБА_1 із зазначенням обставин його травми в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, захищаючи Батьківщину, в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в Луганській області;

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (ідентиф. код юридичної особи НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з 12.06.2023 по 21.06.2023, з 24.07.2023 по 14.08.2023, з 14.09.2023 по 30.09.2023, з 29.11.2023 по 12.01.2024 з виходячи розрахунку 100 000 гривень на місяць пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час його переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ідентиф. код юридичної особи НОМЕР_2 ) донарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, за період з 12.06.2023 по 21.06.2023, з 24.07.2023 по 14.08.2023, з 14.09.2023 по 30.09.2023, з 29.11.2023 по 12.01.2024, виходячи з розрахунку 100000 гривень на місяць пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час його переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини у районі ведення бойових дій позивач 09.12.2022 отримав мінно-вибухову травму. У подальшому за участю позивача 20.02.2023 відбулася дорожньо-транспортна пригода по дорозі до місця виконання бойового завдання, поблизу лінії зіткнення. Внаслідок указаної ДТП позивач також отримав травми. Указане підтверджується довідками про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 4029 та № 4024 від 06.02.2024 та первинних медичних карток форми 100. У подальшому після отриманих травм позивач був направлений на стаціонарне лікування, яке проходило з 12.06.2023 по 21.06.2023, з 24.07.2023 по 14.08.2023, з 14.09.2023 по 30.09.2023, з 29.11.2023 по 12.01.2024. Під час лікування позивачу було встановлено діагноз наслідки мінно-вибухової травми (09.12.2022, 20.02.2023) закрита черепна мозкова травма, струс головного мозку, акубаротравми, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії, виписками із медичної картки стаціонарного хворого (копії надаю). У серпні 2024 року позивач довідався, що відповідачем складено довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 4024 від 06.02.2024, у якій зазначено про те, що ним отримано травму під час виконання обов`язків військової служби в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. А формулювання в довідці «В ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, захищаючи Батьківщину» було зазначено окремо. Вказану довідку позивач вважає протиправною та зазначає, шо за час безпосередньої участі у бойових діях та лікування, отриманих під час цієї участі 09.12.2022 та 20.02.2023, травм позивач повинен був отримати додаткову винагороду 100 000 гривень на місяць пропорційно, виходячи з розрахунку цієї винагороди за період з 12.06.2023 по 21.06.2023, з 24.07.2023 по 14.08.2023, з 14.09.2023 по 30.09.2023, з 29.11.2023 по 12.01.2024. Однак таких виплати не отримав.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та зазначає, що в ході проведення службового розслідування комісією встановлено, що травмування отримано позивачем внаслідок лобового зіткнення двох БТР М-113. Причинний зв`язок травми, отриманої позивачем, із бойовим враженням з боку противника комісією не встановлений. Відповідач звертає увагу суду, що позивачем висновки комісії в частині обставин отримання ним травмування не оскаржуються, про отримання травми внаслідок дій з боку противника він не заявляє. Вказує, що оскаржувана довідка складена відповідачем відповідно до норм чинного законодавства, а вимоги позивача щодо видання нової довідки не підлягають задоволенню. Також вказує, що виплата додаткової грошової винагороди особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворюванням, чинним законодавством не передбачена.

Представником позивача подана відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини, викладені в позові.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 у період з квітня 2022 року по червень 2024 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.03.2023 № 1617 про підсумки проведення службового розслідування за фактом травмування в результаті дорожньо-транспортної пригоди сержанта ОСОБА_1 , комісія, призначена наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2023 №1163 «Про призначення службового розслідування за фактом травмування в результаті дорожньо-транспортної пригоди сержанта ОСОБА_1 », провела службове розслідування за фактом травмування в результаті дорожньо-транспортної пригоди сержанта ОСОБА_1 , яка сталася 20.02.2023. за результатами проведення службового розслідування наказано: службове розслідування вважати завершеним; вважати отримання травмування кулеметником 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 4 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , сержантом ОСОБА_1 таким, що отримане внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, під час виконання обов`язків військової служби; начальнику медичної служби скласти довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) сержанта ОСОБА_1 (а.с.24 зворот-25).

06.02.2024 відповідачем складено довідку № 4024 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивача, в якій зазначено, що 20.02.2023 позивач одержав струс головного мозку, за обставин: під час виконання обов`язків військової служби внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в Луганській області. Підстава: наказ командира (начальника) військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2023 №1617 (а.с.15 зворот).

Вважаючи дії відповідача щодо складання спірної довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 06.02.2024 із зазначенням обставин травми ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби в наслідок дорожньо-транспортної пригоди протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII Про правовий режим воєнного стану воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

У свою чергу правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється відповідно до положень Закону України від 25.03.1992 №2232-XII Про військовий обов`язок та військову службу (надалі - Закон № 2232-XII).

Згідно частин першої та другої статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частинами першою, другою статті 2 Закону № 2232-ХІІ визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частина четверта статті 2 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За приписами ч. 4 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з ч. 2 ст. 1-2 Закону № 2011 у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень отримують особи, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналізуючи вказану норму законодавства, суд дійшов висновку, що додаткова винагорода виплачується особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), отриманим при захисті Батьківщини. Виплата додаткової грошової винагороди особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворюванням, чинним законодавством не передбачена.

Так, відповідно до положень пункту 87 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) начальник медичної служби бригади зобов`язаний за результатами проведеного службового розслідування щодо отримання військовослужбовцем поранення (травми, отруєння) складати довідку встановленого зразка про обставини одержання поранення (травми, отруєння).

Як вбачається зі змісту вказаної норми, виданню довідки про обставини травмування станом на дату виникнення спірних правовідносин обов`язково мало передувати службове розслідування з метою з`ясування цих обставин і зазначена довідка видається відповідно до висновків, зроблених в ході проведеного службового розслідування.

Відповідно до пункту 1 розділу І Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332 ця Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини).

Відповідно до положень пункту 3 розділу І Інструкції ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.

В свою чергу відповідно до положень пунктів 10,11 розділу ІІ Інструкції нещасний випадок або смерть військовослужбовця можуть бути визнані такими, що пов`язані з виконанням обов`язків служби або такими, що не пов`язані з виконанням обов`язків служби. Будь-які інші рішення за результатами проведення службового розслідування, зокрема встановлення зв`язку травми із захистом Батьківщини зазначеною Інструкцією не передбачені

Так, як встановлено судом та слідує з матеріалів справи за фактом отримання позивачем травми наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.02.2023 №1163 призначено службове розслідування та персональний склад відповідної комісії.

В ході проведення службового розслідування комісією встановлено, що травмування отримане позивачем внаслідок лобового зіткнення двох БТР М-113. Причинний зв`язок травми, отриманої позивачем, із бойовим враженням з боку противника комісією не встановлений.

Таким чином спірна довідка від 06.02.2024 правомірно прийнята відповідачем на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2023 №1617, яким встановлено, що травмування позивача отримане внаслідок дорожньо-транспортної пригоди під час виконання обов`язків військової служби.

При цьому, висновки комісії в частині обставин отримання позивачем травмування останнім не оскаржуються.

Суд зазначає, що відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

З огляду на вказане, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (ідентиф. код юридичної особи НОМЕР_2 ) щодо складання довідки (додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 4924 від 06.02.2024 із зазначенням обставин травми ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби в наслідок дорожньо-транспортної пригоди; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 (ідентиф. код юридичної особи НОМЕР_2 ) скласти довідку (додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) на ім`я ОСОБА_1 із зазначенням обставин його травми в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, захищаючи Батьківщину, в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в Луганській області.

В зв`язку з тим, що судом не встановлено протиправності складення відповідачем спірної довідки, як наслідок відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 (ідентиф. код юридичної особи НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з 12.06.2023 по 21.06.2023, з 24.07.2023 по 14.08.2023, з 14.09.2023 по 30.09.2023, з 29.11.2023 по 12.01.2024 з виходячи розрахунку 100 000 гривень на місяць пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час його переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 (ідентиф. код юридичної особи НОМЕР_2 ) донарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, за період з 12.06.2023 по 21.06.2023, з 24.07.2023 по 14.08.2023, з 14.09.2023 по 30.09.2023, з 29.11.2023 по 12.01.2024, виходячи з розрахунку 100000 гривень на місяць пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час його переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Стосовно інших посилань позивача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у позові ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено 13.01.2025.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО