Справа № 486/2169/24
Суддя: Далматова Г. А.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 486/2169/24 Провадження №2-а/486/21/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області в складі головуючого судді Далматової Г.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Другий відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2024 року ОСОБА_1 , який діє через свого представника адвоката Коренчук Т.О., звернувся із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Другий відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про скасування постанови.

Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року, з метою надання позивачу можливості обґрунтувати поважність причин звернення до суду з пропуском строку, позовну заяву було залишено без руху. Зазначеною ухвалою також було запропоновано стороні позивача надати відомості щодо місця реєстрації ОСОБА_1 .

На виконання ухвали 08 січня 2024 року представником позивача було надано до суду заяву про усунення недоліків та серед інших додатків відомості щодо місця реєстрації позивача.

В наданій заяві щодо підстав пропуску строку звернення до суду з позовною заявою представник позивача зазначила, що у Постанові № 968 від 02 жовтня 2024 року жодної відмітки про отримання її копії позивачем не міститься. На зворотному боці вказаної постанови вказано: «Копію постанови від 02 жовтня 2024 року № _ про притягнення до адміністративної відповідальності (довгий прочерк) ОСОБА_1 . На думку представника позивача та позивача наведений запис не дає можливості встановити ані з якою метою Позивачем зроблено підпис, ані коли, ані якої постанови він стосується. Відсутність номеру постанови у вказаному записі свідчить про те, що жодного розгляду не було, а позивачу дали на підпис пустий бланк постанови з текстом без номеру, підпису й печатки. Ще однією підставою пропуску строку на звернення до суду вказує перебування позивача на військовій службі у зв`язку з мобілізацією з 03 жовтня 2024 року та по теперішній час.

Статтею 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

За змістом ч. 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частинами першою та третьою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду детально роз`яснив у пункті 57 Постанови Верховного Суду від 29 листопада 2024 року у справі № 120/359/24, що проходження військової служби за мобілізацією може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з таких причин: 1. Обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду. 2. Виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори. 3. Фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.4. Повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, зокрема копії ордеру, позивач не обмежений у доступі до правової допомоги, оскільки, звернувся до суду через свого представника адвоката Коренчук Т.О., договір з яким було укладено 25 грудня 2024 року.

Крім того, згідно копії військового квитка серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 призовною комісією Деснянського району м. Києва зарахований в запас 02 жовтня 2024 року. 03 жовтня 2024 року на підставі указу ПУ від 24 лютого 2022 року №65/2022 призваний у Збройні Сили України. З 12 жовтня 2024 року проходив курс для підготовки мобілізованих резервістів 31 жовтня 2024 року прийняв військову присягу, тобто військових завдань, що може унеможливлювати звернення до суду не виконував, оскільки військову присягу прийняв лише 31 жовтня 2024 року, на тривалих навчаннях не знаходився, навчання проходив з 12 жовтня 2024 року.

Доводи щодо неотримання оскаржуваної постанови в день її винесення суд оцінює критично, оскільки постанова від 02 жовтня 2024 року № 968 містить підпис ОСОБА_1 про її отримання. Номер постанови вказано з її лицьової сторони. Зі змісту постанови вбачається, що на час її винесення ОСОБА_1 щиро розкаювався у вчиненому у своїх власноруч написаних поясненнях повністю визнав свою провину та виявив готовність нести відповідальність.

З урахуванням наведеного позивачем не надано доказів про поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, які б унеможливили своєчасне звернення до суду.

Частиною 2 статті 123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Також згідно пункту 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 640/2228/20 Верховний Суд вказав на те, що процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Судом при винесенні ухвали також враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного, в порядку, встановленому Законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви.

Таким чином, суд роз`яснює позивачу, що за його клопотанням сплачена сума судового збору повертається йому за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 169, 248 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Другий відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про скасування постанови повернути ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного, в порядку, встановленому Законом.

Роз`яснити позивачу, що сплачена ним сума судового збору буде повернута йому за ухвалою суду у разі пред`явлення ним клопотання.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова