Справа № 420/29426/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/29426/24

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Градовський Ю.М., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ВЧ НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 29 січня 2020р. по 20 травня 2023р. грошового забезпечення, а також, виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2020 рік» станом на 1.01.2020р., встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2021 рік» станом на 1.01.2021р., встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2022 рік» станом на 1.01.2022р., встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2023 рік» станом на 1.01.2023р. на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з п.4 постанови КМУ від 30 серпня 2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовці, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 за період з 29 січня 2020р. по 20 травня 2023р. грошового забезпечення, а також, виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2020 рік» станом на 1.01.2020р., встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2021 рік» станом на 1.01.2021р., встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2022 рік» станом на 1.01.2022р., встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2023 рік» станом на 1.01.2023р. на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з п.4 постанови КМУ від 30 серпня 2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовці, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15 січня 2004р. №44.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 29 січня 2020р. по 19 травня 2023р. грошового забезпечення, а також, виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2020 рік» станом на 1.01.2020р., встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2021 рік» станом на 1.01.2021р., встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2022 рік» станом на 1.01.2022р., встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2023 рік» станом на 1.01.2023р. на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з п.4 постанови КМУ від 30 серпня 2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовці, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 за період з 29 січня 2020р. по 19 травня 2023р. грошового забезпечення, а також, виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2020 рік» станом на 1.01.2020р., встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2021 рік» станом на 1.01.2021р., встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2022 рік» станом на 1.01.2022р., встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2023 рік» станом на 1.01.2023р. на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з п.4 постанови КМУ від 30 серпня 2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовці, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із даним судовим рішенням, ВЧ НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.12.2024р. апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 залишено без руху, у зв`язку із несплатою судового збору у розмірі 1 453,44грн..

9.01.2025р. до суду надійшла заява ВЧ НОМЕР_1 , у якій апелянт просить продовжити строк для усунення недоліків та/або відстрочити сплату судового збору до винесення рішення по справі, або після вирішення справи стягнути судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ВЧ НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви апелянт зазначив, що ним вживаються заходи направлені на сплату судового збору, однак на теперішній час тимчасово відсутні бюджетні асигнування на оплату судового збору по даній справі, про що надає копії рапортів від 11.12.2024р., 31.12.2024р., основної заявки-розрахунку на січень 2025р..

Розглянувши подану заяву, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, та єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст.73,74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч.1 ст.133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Суддя зауважує, що надана апелянтом копія листа Департаменту СЗМОУ від 4.11.2024р. не є належним доказом на підтвердження того, що майновий стан скаржника перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, оскільки даний лист адресований, зокрема, командирам всіх військових частин, керівникам установ та не свідчить про відсутність коштів за КЕКВ 2800 саме у ВЧ НОМЕР_1 .

При цьому, положеннями ч.2 ст.121 КАС України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Тобто, суд продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку.

Враховуючи вищевказані обставини та введення в країні воєнного стану, суддя вважає за можливе частково задовольнити подану апелянтом заяву та продовжити строк виконання вимог ухвали без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.121 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву Військової частина НОМЕР_1 про продовження строку для усунення недоліків або відстрочення сплати судового збору задовольнити частково.

Продовжити строк усунення недоліку поданої апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України, апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П`ятого апеляційного

адміністративного суду Ю.М. ГРАДОВСЬКИЙ