Справа № 380/11601/20
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/11601/20 пров. № А/857/30585/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шинкар Т. І.
суддів -Іщук Л. П.
Обрізка І. М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та зупинення розгляду справи № 380/11601/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області, Головного сервісного центру МВС в особі філії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 380/11601/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області, Головного сервісного центру МВС в особі філії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

На адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду 03 січня 2025 року надійшло клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та зупинення розгляду справи, яке заявник просить розглядати за участю сторін у відкритому судовому засіданні.

Вирішуючи подане клопотання, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки справу призначено до розгляду в порядку ст. 311 КАС України, то і розгляд заявленого клопотання здійснюється в такому ж порядку. Водночас, заявником не наведено доводів, що заявлене клопотання вимагає проведення судового засідання та заслуховування доводів, міркування щодо такого як заявника, так і інших учасників справи.

Так, відповідно до пункту 6 частини першої статті 306 Кодексу адміністративного судочинства України за клопотанням учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача; вирішує інші письмово заявлені клопотання учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Стаття 73 КАС України визначає належність доказів, відповідно до якої належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини другої статті 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

При цьому, основним критерієм для необхідності витребування доказів є важливість та необхідність відповідного доказу для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції щодо заявленого клопотання про витребування доказів, з аналізу чинного законодавства, матеріалів справи доходить висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі наявних у матеріалах справи доказів та не вбачає необхідності у витребуванні будь-яких інших додаткових доказів, оскільки заявник не обґрунтував належність конкретного доказу для підтвердження своїх вимог або заперечень, а на переконання суду апеляційної інстанції такі не можуть містити інформацію щодо предмета доказування, що має наслідком відмову у задоволенні клопотання заявника.

Щодо питання зупинення провадження у справі, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Зупинення провадження у справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

Норми статті 236 КАС України, яка врегульовує питання зупинення провадження у справі, розмежовують підстави, за яких суд має право зупинити провадження у справі, а також, із настанням яких суд зобов`язаний вчинити таку процесуальну дію.

Оскільки заявником у заявленому клопотанні не наведені підстави, для зупинення провадження у справі, а підстави обов`язку суду щодо зупинення провадження, передбачені ч.1 ст. 236 КАС України, так і підстави права суду щодо зупинення провадження, передбачені ч.2 ст. 236 КАС України, відсутні, відтак заявлене ним клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статями 9, 72, 77, 80, 236, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів та зупинення провадження у справі № 380/11601/20.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко