Справа № 520/11051/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 р. Справа № 520/11051/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., м. Харків, повний текст складено 07.10.24 по справі № 520/11051/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту ГУ ПФУ в Харківській області, перший відповідач), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі по тексту ГУ ПФУ в Хмельницькій області, другий відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, оформлену рішенням, у переході ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи (служби): з 12 травня 2011р. по 30.09.2013р. (02 роки 4 місяці 18 днів) час служби в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради; з 01.10.2013р. по 03.03.2014р. (5 місяців 2 днів) час служби в Адміністрації Київського району Харківської міської ради;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 2723-ХІІ та пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, починаючи з 15 лютого 2024 р.;

- стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати з відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог послалась на протиправність оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 23.02.2024 № 54 про відмову у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV на пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі по тексту Закон № 889-VIII), оскільки пенсійним органом безпідставно застосовано критерії для призначення пенсії для чоловіків, в той час як для жінок страховий стаж та вік є меншими, що мало наслідком хибний висновок про відсутність у ОСОБА_1 стажу на посадах державного службовця.

З огляду на положення Закону № 889-VIII та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 (далі по тексту Порядок № 283) переконувала, що період роботи позивача з 12.05.2011 по 30.06.2011 на посаді спеціаліста 1 категорії-бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності (присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоуправління) в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради, з 01.07.2011 по 30.09.2013 на посаді провідного спеціаліста-бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності зі збереженням 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування в адміністрації Київського району Харківської міської ради підлягає зарахуванню до стажу державної служби, що також узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 196.03.2019 по справі № 357/1457.17.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 у справі № 520/11051/24 адміністративний ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29000) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення від 23.02.2024р. № 54 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у переході ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи (служби): з 12 травня 2011р. по 30.09.2013р. (02 роки 4 місяці 18 днів) час служби в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради; з 01.10.2013р. по 03.03.2014р. (5 місяців 2 днів) час служби в Адміністрації Київського району Харківської міської ради.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 2723-ХІІ та пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, починаючи з 15 лютого 2024р.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 1816,70 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень сімдесят копійок).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29000) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 1816,70 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень сімдесят копійок).

Перший відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 по справі № 520/11051/24 та прийняти нове рішення суду, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив про відсутність підстав для здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії відповідно до Закону № 889-VIII, оскільки лише за умови одночасного дотримання всіх вимог, передбачених пунктами 10 і 12 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII (досягнення пенсійного віку, зокрема, для жінок - 60 років, наявність страхового стажу для жінок - 30 років, відсутність факту призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі по тексту Закон № 3723-XII), займання посади державної служби станом на 01.05.2016 та наявність не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, або не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, незалежно від факту роботи на державній службі), у особи виникає право на призначення пенсії згідно зі статтею 37 Закону № 3723-XII.

Водночас, станом на 01.05.2016 стаж роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, визначених у статті 25 Закону № 889-VIII та актами Кабінету Міністрів України, склав 9 років 11 місяців 6 днів, що недостатньо для перерахунку та виплати пенсії відповідно до Закону № 889-VIII.

Позивач у надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу заперечувала проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

З огляду на те, що станом на 01.05.2016 позивача працювала на посадах, які відносяться до посад державної служби, та станом на цю дату мала понад 10 років стажу державної служби, наполягала, що має право на переведення її на пенсію державного службовця за статтею 37 Закону № 3723-XII, що протиправно не враховано ГУ ПФУ в Хмельницькій області при прийнятті оскаржуваного рішення, що є підставою для його скасування.

Другий відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_1 з 2020 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач 15.02.2024 звернулась до Індустріального об`єднаного управління ПФУ України м. Харкова із заявою про призначення/перерахунок пенсії, а саме, про переведення з пенсії за віком, призначеної, відповідно до Закону України № 1058-IV, на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України № 889-VIII.

23.02.2024 Головне управління ПФУ в Хмельницькій області прийняло рішення № 54 про відмову у перерахунку пенсії, яким визначено, що згідно з трудовою книжкою стаж роботи на посадах віднесених до відповідних посад державної служби станом на 01.05.2016 становить 9 років 11 місяців 6 днів, а тому підстави для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" відсутні.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно з Законом № 889-VIII та вказано, що трудова книжка містить виправлення, прізвище " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_3 ", у зв`язку із реєстрацією шлюбу, що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України та свідоцтвом про укладення шлюбу № НОМЕР_2 .

Позивач звернулась із заявою до ГУ ПФУ України в м. Києві про повторний розгляд заяви про призначення пенсії за віком державним службовцям відповідно до Закону України № 889-VIII.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 03.04.2024 № 12568-10611/П-02/В-2000/24 повідомило, що у зв`язку із перебуванням позивача на обліку в Головному управлінні ПФУ в Харківській області, із зазначеного у зверненні питання необхідно звертатись за місцем перебування на обліку пенсійної справи.

Не погодившись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.02.2024 № 54, позивач звернулась із позовом про визнання його протиправним та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.02.2024 №54, оскільки станом на 01.05.2016 позивач працювала на посадах, які відносяться до посад державної служби, та відповідно на вказану дату мала понад 10 років стажу державної служби, а тому має право на переведення її на пенсію державного службовця за статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII.

Суд враховано, що у період з 12 травня 2011 по 30.06.2011 позивач перебувала на посаді спеціаліста 1 категорії-бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності (присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоуправління) в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради, з 01.07.2011 року по 30.09.2013 року - на посаді провідного спеціаліста-бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності зі збереженням 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради, з 01.10.2013 року по 03.03.2014 року - на посаді головного спеціаліста бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності із збереженням 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування в Адміністрації Київського району Харківської міської ради, стаж роботи на яких зараховується до стажу державної служби.

З метою відновлення порушеного права, суд вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи (служби): з 12 травня 2011р. по 30.09.2013р. (02 роки 4 місяці 18 днів) час служби в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради; з 01.10.2013р. по 03.03.2014р. (5 місяців 2 днів) час служби в Адміністрації київського району Харківської міської ради та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 2723-ХІІ та пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, починаючи з 15 лютого 2024р.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-ІV.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Колегія суддів зазначає, що до 01.05.2016 суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу було врегульовано положеннями Закону № 3723-XII, який визначав загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Закон № 3723-XII втратив чинність на підставі Закону від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" № 889-VIII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Відповідно до пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 889-VІІ, який набрав чинності з 01 травня 2016 року, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, стаття 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, стаття 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 вказаного розділу встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 року, № 52, стаття 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, стаття 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, за наявності у особи певного стажу державної служби станом на 01 травня 2016 року (10 років для осіб, які на зазначену дату займають посади державної служби або 20 років незалежно від того, чи працює особа на державній службі станом на 01 травня 2016 року), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідними умовами для одержання права на пенсію державних службовців особами, які станом на 01 травня 2016 року мали не менш як 10 років стажу державної служби та займали посаду, віднесену до відповідної категорії посад державних службовців, є досягнення такими особами пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та набуття страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців.

Отже, головними умовами для переведення на пенсію державного службовця є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Згідно з пунктами 4-7 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що звертаючись до пенсійного органу з заявою від 15.02.2024 позивач просила перевести її на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, оскільки вважала, що дотрималась визначених законодавством умов для призначення такої пенсії (має вік 63 роки, стаж роботи в органах місцевого самоврядування більше 10 років, станом на момент звернення із заявою займала посаду, віднесену до відповідної категорії посад державних службовців та надала всі необхідні документи на підтвердження вказаних обставин).

Проте, їй було відмовлено зважаючи на те, що станом на 01.05.2016 стаж державної служби позивача становить 9 років 11 місяців 6 днів.

Пенсійним органом не враховано до стажу державної служби наступні періоди роботи:

З 12.05.2011 по 30.09.2013 період роботи позивача в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради;

З 01.10.2013 по 03.03.2014 час служби у Адміністрації Київського району Харківської міської ради.

Отже, спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо не зарахування до стажу державної служби ОСОБА_1 вказаних періодів та відповідно відмови у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

До 01.05.2016 посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначались Порядком № 283.

За приписами пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (2493-14), а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 17 статті 37 Закону № 3723-ХІІ період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до абзаців сьомого та восьмого статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року № 2493-III (далі по тексту Закон № 2493-III) в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад: п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост;

шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад.

Отже, до стажу державної служби зараховується, зокрема робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону № 2493-III.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 357/1457/17 від 19.03.2019.

Судом апеляційної інстанції з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що позивач:

12.05.2011 призначена на посаду спеціаліста І категорії бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності в Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради;

30.09.2013 звільнена у зв`язку із переведенням до адміністрації Київського району Харківської міської ради згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП;

01.10.2013 призначена на посаду головного спеціаліста бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності;

03.03.2014 звільнена у зв`язку із переведенням до Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Харкова.

На час звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення на інший вид пенсії позивач продовжувала працювати на посаді начальника відділу, головним бухгалтером в Управлінні Державної казначейської служби України із присвоєнням рангів державної служби.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що період роботи позивача бухгалтером, головним бухгалтером, спеціалістом І категорії в органах місцевого самоврядування підлягає врахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII, що дає право на призначення позивачу пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Таким чином, звертаючись до пенсійного органу із заявою про переведення із пенсії за віком на пенсію за віком згідно із Законом № 3723-ХІІ ОСОБА_1 було дотримано всіх умов, визначених законодавством, зокрема, її вік становить 63 роки, станом на 01.05.2016 мала стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців більше 10 років та займала посаду, віднесену до відповідної категорії посад державних службовців, що в свою чергу, дає йому право на переведення на пенсію згідно із Законом № 3723-ХІІ.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.02.2024р. № 54 щодо відмови у переході ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону № 889-VIII, як такого, що не містить належного обґрунтування та законних підстав для відмови позивачу у такому переведенні.

Водночас, як вбачається зі змісту мотивувальної та резолютивної частини рішення суду першої інстанції, при зобов`язанні Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи (служби): з 12 травня 2011р. по 30.09.2013р. (02 роки 4 місяці 18 днів) час служби в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради; з 01.10.2013р. по 03.03.2014р. (5 місяців 2 днів) час служби в Адміністрації Київського району Харківської міської ради та здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року, судом не враховано, що спірне рішення було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та помилково вказано номер Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року 2723-ХІІ замість правильного 3723-ХІІ.

Враховуючи, що обов`язок вчинити певні дії внаслідок визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області покладено судом на неналежного відповідача, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яке не розглядало заяву та документи позивача та відповідно не приймало рішення, рішення суду в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи (служби): з 12 травня 2011р. по 30.09.2013р. (02 роки 4 місяці 18 днів) час служби в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради; з 01.10.2013р. по 03.03.2014р. (5 місяців 2 днів) час служби в Адміністрації Київського району Харківської міської ради та здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 2723-ХІІ та пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, починаючи з 15 лютого 2024р., підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Разом з цим колегія суддів зазначає, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 5 КАС України).

В силу приписів частини 2 та частини 3 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи наведені процесуальні норми, колегія суддів зазначає, що справа адміністративної юрисдикції розглядається не інакше ніж за позовною заявою особи, яка звернулася до суду, та в межах позовних вимог. При цьому, суд може вийти за межі позовних вимог лише у випадку необхідності обрання ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, якщо такі порушення мали місце, а форма заявлених позовних вимог не дозволяє це зробити, оскільки викладена в інший спосіб ніж потрібно для поновлення порушеного права в судовому порядку.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

З огляду на вказане, враховуючи, що єдиною підставою для відмови у переведенні позивача на даний вид пенсії слугувала недостатність стажу державної служби, а саме: не зарахування служби позивача в органах місцевого самоврядування, правомірність якої не знайшла свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає, що ефективним способом захисту порушених прав є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи (служби): з 12 травня 2011 року по 30.09.2013 року в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради, з 01.10.2013 року по 03.03.2014 року час служби в Адміністрації Київського району Харківської міської ради та здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, починаючи з 15 лютого 2024 року (день звернення).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи, що судом першої інстанції внаслідок неповного з`ясування обставин у справі та неправильного застосування норм матеріального права помилково зобов`язано саме Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити певні дії, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позову та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи (служби): з 12 травня 2011р. по 30.09.2013р. (02 роки 4 місяці 18 днів) час служби в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради; з 01.10.2013р. по 03.03.2014р. (5 місяців 2 днів) час служби в Адміністрації Київського району Харківської міської ради, а також здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, починаючи з 15 лютого 2024 року».

В іншій частині колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, а тому підстави для його зміни або скасування в цій частині відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 7 статті 139 КАС України).

Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції до платіжної інструкції № 0.0..1 від 23.04.2024 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн.

Отже, враховуючи вищенаведені висновки суду апеляційної інстанції, відповідно до частин 3, 6 статті 139 КАС України, стягненню на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, як суб`єкта владних повноважень, що приймав оскаржуване рішення.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 по справі № 520/11051/24 - скасувати в частині задоволення позову про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи (служби): з 12 травня 2011р. по 30.09.2013р. (02 роки 4 місяці 18 днів) час служби в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради; з 01.10.2013р. по 03.03.2014р. (5 місяців 2 днів) час служби в Адміністрації Київського району Харківської міської ради та здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 2723-ХІІ та пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, починаючи з 15 лютого 2024.

Прийняти в цій частині постанову про відмову у задоволенні позову.

На виконання вимог статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Гната Ченірди, 10, 29013, ) зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи (служби): з 12 травня 2011 року по 30.09.2013 року в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради, з 01.10.2013 року по 03.03.2014 року час служби в Адміністрації Київського району Харківської міської ради.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Гната Ченірди, 10, 29013, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, починаючи з 15 лютого 2024 року (день звернення).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Гната Ченірди, 10, 29013, ) сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 коп.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 по справі № 520/11051/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій Я.М. Макаренко