Справа № 520/11358/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Тітов О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 р. Справа № 520/11358/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/11358/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 -о.) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач, ГУПФУ в Харківській області), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.03.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугою років передбаченою ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років з 22.10.2023 передбаченому ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії є протиправним та таким, що порушують його право на належний соціальний захист та справедливий рівень грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.03.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугою років передбаченому ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути подання від 27.02.2024 про призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугою років передбаченої ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з урахуванням правової оцінки, викладеної у рішенні суду за наслідками розгляду цієї справи.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211, 20 грн.

Відповідач, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -о.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідач у рішенні про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком не посилався на кваліфікуючу ознаку злочину, оскільки незалежно від наявності кваліфікуючої ознаки злочину (поєднано одержання хабара з його вимаганням чи ні), позивача засуджено за умисні кримінальні правопорушення, вчинені з використанням свого посадового становища, що виключає можливість призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України №2262-ХІІ.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 залишити без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в органах МВС України в період з 04.09.1990 до 14.03.2013, звільнений у запас у званні майора міліції на підставі Наказу ГУ МВС України в Харківській області від 14.03.2013 №70 о/с у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 29.12.2011 у справі №1-5 2011 ОСОБА_1 -о., зокрема, визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 368 КК України та відповідно до ст. 54 КК України позбавлено спеціального звання "майор міліції".

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.11.2012 у справі №5-4817к12 змінено вирок Апеляційного суду Харківської області від 29.12.2011 щодо ОСОБА_1 -о. а саме: виключено з його резолютивної частини рішення про позбавлення ОСОБА_1 -о., на підставі ст. 54 КК України, спеціального звання майор міліції та про його засудження за ст. 383 КК України; вважати ОСОБА_1 -о засудженим за ч. 2 ст. 368 КК України та виключити з кваліфікації його дій за цим кримінальним законом таку кваліфікуючу ознаку одержання хабаря, як поєднане із його вимаганням (а.с. 37-38).

27.02.2024 МВС України направило до ГУ ПФУ в Харківській області подання про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , в якому зазначило, що вислуга років станом на 14.03.2013 для призначення пенсії складає - 34 роки 00 місяців 28 днів, в тому числі: календарна вислуга років - 24 роки 05 місяців 14 днів та служба в пільговому обчисленні - 09 років 07 місяців 14 днів (а.с. 26).

Рішенням від 18.03.2024 ГУ ПФУ в Харківській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, з підстав набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення (а.с.7).

Позивач не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ключовою та необхідною підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії за вислугу є саме позбавлення особи спеціального військового звання, а наявність рішення суду, що набрало законної сили, щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення саме по собі не тягне позбавлення особи права на пенсію за вислугою років передбачену Законом №2262-ХІІ

При цьому, суд дійшов до висновку, що оскільки Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.11.2012 у справі №5-4817к12 змінено Вирок Апеляційного суду Харківської області та виключено з його резолютивної частини рішення про позбавлення ОСОБА_1 спеціального звання майор міліції та виключено кваліфікуючу ознаку одержання хабаря, як поєднане із його вимаганням, позивач мав право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки на момент звільнення перебував у званні майора міліції та мав необхідну кількість календарної вислуги для її призначення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (Закон №2262).

Відповідно до ст. 5 Закону №2262 особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.

На підставах, установлених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначаються також пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, позбавленим військових або спеціальних звань (у тому числі під час перебування їх у запасі або у відставці), а також звільненим зі служби у зв`язку із засудженням за умисне кримінальне правопорушення, вчинене з використанням свого посадового становища, або притягненням до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, та членам їх сімей.

Згідно зі ст. 5-1 Закону № 2262 особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, поновленим у військовому (спеціальному) званні, крім осіб, звільнених зі служби у зв`язку із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, пенсії призначаються на умовах і за нормами, встановленими цим Законом, якщо вони на день позбавлення військового (спеціального) звання мали право на пенсію за вислугу років або по інвалідності (статті 12, 18 - 20).

Таким чином, особи, які звільнені зі служби у зв`язку із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, втрачають право на призначення пенсії на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а пенсія їм може бути призначена на підставах, встановлених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому, така особа не втрачає право на отримання пенсії на загальних підставах відповідно до Закону Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З матеріалів справи вбачається, що Вироком Апеляційного суду Харківської області від 29.12.2011 у справі №1-5 2011 ОСОБА_1 -о., крім іншого, визнано винним та засуджено до позбавлення волі за скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.11.2012 змінено вирок Апеляційного суду Харківської області від 29.12.2011 та виключено з його резолютивної частини рішення про позбавлення ОСОБА_1 -о. спеціального звання майор міліції та кваліфікуючу ознаку - одержання хабаря, яке поєднане із його вимаганням з зазначенням при цьому, що ОСОБА_1 -о слід вважати засудженим за ч. 2 ст. 368 КК України яка діяла на час вчинення злочинів.

Колегія суддів зазначає, що виключення з вироку апеляційного суду такої кваліфікуючої ознаки як одержання хабаря, яке поєднане із його вимаганням не звільнило позивача від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 368 КК України.

Факт засудження позивача за ч. 2 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою хабаря, є доведеним та сторонами що не заперечується.

Зазначений факт в подальшому слугував підставою для звільнення позивача у запас у званні майора міліції на підставі Наказу ГУ МВС України в Харківській області від 14.03.2013 №70 о/с у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 18.03.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262 слугувало набрання законної сили вироку суду щодо притягнення його до відповідальності за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення.

Отже, оскільки, позивача було звільнено зі служби у зв`язку із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, на думку колегії суддів, він не має права на призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Наявність у позивача спеціального звання майор міліції також не дає права на отримання пенсії за вислугу років, оскільки згідно зі ст. 5-1 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам, звільненим з військової служби, поновленим у військовому (спеціальному) званні, крім осіб, звільнених зі служби у зв`язку із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області приймаючи рішення від 18.03.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугою років передбаченому ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, здійснювало свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 -о.

Враховуючи викладене вище, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають підстав вважати, що судом першої інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 по справі № 520/11358/24 - скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий