Справа № 490/6759/24
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 490/6759/24

Перша інстанція: суддя Черенкова Н.П.,

повний текст судового рішення

складено 24.10.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач, Укртрансбезпека), в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову серія ПС №002961 від 29.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 51000,00 грн. за порушення ч.3 ст.132-1 КУпАП;

- провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , як власницю транспортного засобу, притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що водій ОСОБА_2 при здійсненні вантажних перевезень відмовився проходити габаритно-ваговий контроль в зоні габаритно-вагового контролю, за що ч.3 ст.132-1 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 51000,00 грн.. Позивач зазначає, що доказів того, що за адресою, вказаною в оскаржуваній постанові, розташований пункт габаритно-вагового контролю, відповідачем не надано. Навпаки, відповідачем визнається, що акт №017492 від 23.06.2024 року про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю було складено не за місцем габаритно-вагового контролю, а отже, згаданий акт не є допустимим та належним доказом на підтвердження факту відмови водія ОСОБА_2 від проходження габаритно-вагового контролю 23.06.2024 року. Крім того, позивачка звертає увагу, що водій ОСОБА_2 виконав вимогу працівників Укртрансбезпеки та пройшов габаритно-ваговий контроль, про що свідчить відповідна Довідка та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Позивач наполягає на тому, що будь-якого складу та події адміністративного правопорушення в діях позивача не було. За таких обставин, позивачка зазначає, що не може нести адміністративну відповідальність за вищевказане правопорушення, а тому вважає вказану оскаржувану постанову необґрунтованою, винесеною без врахування всіх обставин у справі, а отже, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.10.2024 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 23.06.2024 року посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області здійснювалась рейдова перевірка (перевірка на дорозі) відповідно до направлення №000025 від 13.06.2024 року.

23.06.2024 року посадовими особами Укртрансбезпеки за адресою: с. Крижанівка, вул. Південна дорога, 3, Одеська область зупинено вантажний автомобіль у складі спеціального вантажного сідлового тягача MAN д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепа марки VAN HOOL д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 ..

Під час перевірки та візуального огляду транспортного засобу було встановлено ймовірне перевантаження транспортного засобу за візуальною ознакою, у зв`язку з чим, водію ОСОБА_2 було запропоновано проїхати до пункту габаритно-вагового контролю, що розташований за адресою автомобільна дорога М-14 Одеса-Мелітополь (21 км. + 434 м.), для зважування транспортного засобу.

Однак, водій відмовився прослідувати до пункту габаритно-вагового контролю (факт відмови зафіксовано на боді-камеру інспектора Укртрансбезпеки), про що інспектором Артемом Борляком було складено протокол про адміністративне правопорушення №ПП001068 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-57 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу ОСОБА_2 , 23.06.2024 року, с. Крижанівка, вул.Південна дорога, 3, Одеська область, о 00:20, вчинив адміністративне правопорушення, а саме: не виконав законну вимогу посадових осіб Укртрансбезпеки, що полягає у відмові водія у проході габаритно-вагового контролю, а саме зважування, яке мало проходити на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь (21 км. + 434 м.), чим було порушено вимоги ст.188-57 КУпАП. До протоколу додається копія ТТН, реєстраційні документи на т.з. та напівпричіп, фото т.з., відео з нагрудної боді-камери.

Також відносно водія було складено акт №017492 від 23.06.2024 року про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю та акт від 23.06.2024 року о 00:20 про блокування/розблокування автомобільного транспортного засобу.

Згідно акту №017492 від 23.06.2024 року про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, місце проведення габаритно-вагового контролю с. Крижанівка, вул. Південна дорога, 3, Одеська область, М-14 Одеса-Мелітополь (21 км. + 434 м.), автомобіль MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричеп VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 зазначеного транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю відмовився. Підпис інспектора А.В. Борляка.

Згідно акту від 23.06.2024 року о 00:20 про блокування/розблокування автомобільного транспортного засобу, відповідно до абз.4 ч.19 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» інспектором Артемом Борляком прийнято рішення про блокування автомобільного транспортного засобу, а саме MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричеп VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , місце блокування с. Крижанівка, вул. Південна дорога, 3, Одеська область, підстава блокування (обрано одразу обидва варіанти): відмова водія транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, від супроводження до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 км); відмова водія транспортного засобу привести вагові або габаритні параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами в зоні габаритно-вагового контролю після встановлення порушення вагових або габаритних параметрів. Номер блокуючого пристрою 040. Розділ «дата і час розблокування» не заповнено.

В подальшому рішенням від 23.06.2024 року о 08:50 про супроводження автомобільного транспортного засобу, посадовою особою Укртрансбезпеки з нової зміни інспектором Партемом І.М. було прийнято рішення про супроводження автомобільного транспортного засобу MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричеп VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , до місця розташування пункту габаритно-вагового контролю: автодорога М-14 Одеса-Мелітополь (21 км. + 434 м.), ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів просідання вузлів підвіски транспортного засобу.

За результатами зважування вказаного вище т.з. було виявлено перевантаження.

Відповідно до ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

За наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що власником транспортного засобу марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 , та спеціалізованого напівпричепу VAN HOOL д.н.з. НОМЕР_2 , є юридична особа ПП «Фортуна Світ», керівником якої є Карпенко С.А. що підтверджується відповідними свідоцтвами.

29.07.2024 року відносно ОСОБА_1 на підставі ст.14-3 КУпАП було винесено спірну постанову №ПС002961, якою визнано позивача винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 51000,00 грн..

Згідно вказаної постанови в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Романенко В.В. встановив, що: 23.06.2024 року о 00:20 у с. Крижанівка, Одеської області, на вул. Південна дорога, 3, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснював вантажні перевезення на т.з. MAN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки VAN HOOL д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ПП «Фортуна Світ», та відмовився проходити габаритно-ваговий контроль в зоні габаритно-вагового контролю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст.132-1 КУпАП, адже з огляду на його відсутність на місці вчинення вказаного правопорушення, позивач жодним чином не зміг вчинити дії, які відповідають об`єктивній стороні складу згаданого адміністративного правопорушення.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабміну України №30 від 18.01.2001 року, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено що габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно пункту 2.4-1 ПДР України у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу) повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) передати для перевірки документи, зазначені в підпунктах "а", "б" і "г" пункту 2.1 цих Правил; б) надати транспортний засіб та причіп (за наявності) для вагового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури.

Згідно з п.7 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 (далі Положення №103), Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: одержувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань; користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами; використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі; отримувати інформацію з державних електронних інформаційних ресурсів, у тому числі з реєстру товарно-транспортних накладних.

Згідно відзиву на позовну заяву, представник відповідача вказує, що факт проведення рейдової перевірки, зупинки водія та відмови зафіксовано належним чином на боді-камеру старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області. Однак, у зв`язку зі значним обсягом матеріалу (8,3 ГБ), вказані відео знаходяться на хмарному сховищі Державної служби України з безпеки на транспорті за посиланням: https://cams.dsbt.gov.ua/index.php/s/S4pg5qryDnBwD4t.

Відповідно до ч.3 ст.132-1 КУпАП ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз диспозиції ч.3 ст.132-1 КУпАП свідчить про те, що обов`язковою умовою для притягнення до відповідальності за вказаною статтею є ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, саме в зоні габаритно-вагового контролю.

Однак, як встановлено з матеріалів справи та зазначено вище, оскаржувану постанову було прийнято в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Романенком В.В. після встановлення того, що 23.06.2024 року о 00:20 у с. Крижанівка, Одеської області, на вул.Південна дорога, 3, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснював вантажні перевезення на т.з. MAN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки VAN HOOL д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ПП «Фортуна Світ», та відмовився проходити габаритно-ваговий контроль в зоні габаритно-вагового контролю.

Отже, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.132-1 КУпАП, слугувала відмова водія транспортного засобу, який належить позивачу, від проходження габаритно-вагового контролю на вимогу працівника поза межами пункту габаритно-вагового контролю.

При цьому, як встановлено вище, водій ОСОБА_2 спочатку відмовився прослідувати до пункту габаритно-вагового контролю (факт відмови зафіксовано на боді-камеру інспектора Укртрансбезпеки - А.В. Борляка), про що було складено протокол про адміністративне правопорушення №ПП001068 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-57 КУпАП, згідно якого водій ОСОБА_2 не виконав законну вимогу посадових осіб Укртрансбезпеки.

Відповідно до ст.188-57 КУпАП невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, щодо перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, усунення порушень законодавства з безпеки на автомобільному транспорті або створення перешкод для виконання покладених на них обов`язків, завдань -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, одні й ті самі дії водія ОСОБА_2 , які полягали у відмові останнього прослідувати до пункту габаритно-вагового контролю, були одночасно кваліфіковані відповідачем і за ст.188-57 КУпАП відносно самого ОСОБА_2 , і за ч.3 ст.132-1 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 , як керівника ПП «Фортуна Світ», яке є власником вантажного автомобіля, яким керував водій ОСОБА_2 під час виникнення спірних відносин.

Колегія суддів вважає, що дії водія ОСОБА_2 , які полягали у відмові останнього від виконання вимоги посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, прослідувати до пункту габаритно-вагового контролю, що мала місце поза межами пункту габаритно-вагового контролю, підпадає лише під диспозицію ст.188-57 КУпАП, оскільки адміністративна відповідальність за ч.3 ст.132-1 КУпАП наступає лише за дії, які вчинені в межах пункту габаритно-вагового контролю, і лише для спеціальних суб`єктів такої відповідності, які визначені ст.14-3 КУпАП, і до яких не віднесені водії.

З матеріалів справи також вбачається, що відносно водія було складено акт №017492 від 23.06.2024 року про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, згідно якого місце проведення габаритно-вагового контролю с. Крижанівка, вул. Південна дорога, 3, Одеська область, М-14 Одеса-Мелітополь (21 км. + 434 м.), що суперечить пп.7 п.4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого Наказом Міністерством інфраструктури України МВС України від 10.12.2013 року №1007/1207.

Згідно вказаного підпункту посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (додаток 2).

З аналізу наведеної норми можна дійти висновку, що такий акт, як акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, складається працівником Укртрансбезпеки тільки у разі такої відмови водія під час здійснення такого габаритно-вагового контролю в зоні відповідного контролю.

Також інспектором Укртрансбезпеки було складено акт від 23.06.2024 року о 00:20 про блокування/розблокування автомобільного транспортного засобу, в якому для блокування транспортного засобу інспектором було обрано одразу обидва варіанти підстави, що також суперечить діючим нормам.

Відповідно до абз.4 ч.19 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт», під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право, зокрема, супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.14 Порядку супроводження автомобільного транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування для здійснення габаритно-вагового контролю, а також заборони подальшого руху такого автомобільного транспортного засобу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.005.2023 року №513, посадова особа складає акт про блокування/розблокування автомобільного транспортного засобу згідно з додатком 2 шляхом установлення на колесо транспортного засобу блокуючого номерного пристрою (блокіратора) в таких випадках:

1) відмови водія транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, виконати рішення про супроводження транспортного засобу;

2) відмови водія транспортного засобу привести вагові або габаритні параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами в зоні габаритно-вагового контролю після встановлення порушення вагових або габаритних параметрів.

Тобто, при складенні вказаного акту необхідно інспектору необхідно обрати одну з двох підстав для блокування т.з., оскільки вони є взаємовиключаючими.

Однак, з часом водій ОСОБА_2 прийняв рішення про проходження габаритно-вагового контролю у відповідному пункті, про що інспектором Партемом І.М. було прийнято рішення про супроводження автомобільного транспортного засобу MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричеп VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , до місця розташування пункту габаритно-вагового контролю: автодорога М-14 Одеса-Мелітополь (21 км. + 434 м.), де за результатами зважування вказаного т.з. було виявлено перевантаження, що суперечить обставинам викладеним в оскаржуваній постанові.

Також, колегія суддів зазначає, що стаття 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлює, що зона габаритно-вагового контролю - облаштована відповідними дорожніми знаками ділянка автомобільної дороги, на якій розташовані автоматичні, стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879.

За визначенням пп.6 п.2 цього Порядку №879 місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Проте, колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що за адресою (с. Крижанівка, Одеська область, вул. Південна дорога, 3), яка вказана у акті №017492 від 23.06.2024 року про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю та у акті від 23.06.2024 року о 00:20 про блокування/розблокування автомобільного транспортного засобу та спірній постанові, розташований пункт габаритно-вагового контролю.

Більш того, відповідачем у відзиві на позовну заяву визнається, що зазначені акти було складено не за місцем габаритно-вагового контролю.

Апеляційний суд акцентує, що відповідачем не надано жодних доказів того що, обставини події, які викладені у оскаржуваній постанові, відбувалися в зоні габаритно вагового контролю.

Ураховуючи викладене, на думку колегії суддів, у діях позивача відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст.132-1 КУпАП.

Приписами статті 246 КУпАП встановлено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

За наведених обставин, на думку колегії суддів, є правильними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.272, ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька