Справа № 160/19835/24
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/19835/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року (суддя Калугіна Н.Є.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року позов задоволено.

Суд вирішив Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 19 від 12.06.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за Списком № 2 періоди роботи з 24.06.1992 року по 10.03.1994 року, з 11.03.1994 року по 11.01.1997 року, з 14.01.1997 року по 15.01.2003 року, з 16.01.2003 року по 31.07.2005 року, з 01.08.2005 року по 07.02.2007 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020 з 05.06.2024 - з дня звернення ОСОБА_1 .

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 частини 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та позивач не досяг пільгового пенсійного віку (55 років).

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач 05.06.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №19 від 12.06.2024 у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 відмовлено.

У рішенні зазначено, що згідно з наданими документами про стаж (ідентифікаційним номер, трудова книжка, довідки про підтвердження пільгового стажу, накази про атестацію робочого місця) загальний трудовий стаж враховано повністю складає 29 років 11 місяців 24 дні, пільговий стаж за Списком №2 - відсутній, оскільки документи, які б підтверджували роботи на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією не надані. А документи, які б підтверджували роботу іх мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) надані лише за період атестації від 29.07.2005.

Враховуючи викладене, гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю пільгового стажу та із недосягненням пільгового пенсійного віку (55 років).

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Пунктом 1 частини 1статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Судом першої інстанції встановлено, що підставами для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах стало недосягнення позивачем пенсійного віку та відсутність необхідного пільгового стажу.

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон №2148-VIII, що доповнив Закон №1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.».

Відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII, право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII.

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини вказаного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.».

Відповідно до положень статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Судом першої інстанції вірно було враховано, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вік позивача, що перевищує встановлені 50 років, є достатнім для звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Пунктом 4.2 цього Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посаді показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 затверджено списки виробництв, цехів, професій, робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Вказаною постановою визначено, що до Списку №2 віднесено професію: Телефоністи міжміських телефонних станцій, переговорних пунктів с цілодобовою дією і міських телефонних станцій з кількістю від 300 номерів і більше.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення» визначено, що професію телефоніста міжміського зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією віднесено до Списку № 2 (розділ ХХІХ «Зв`язок», код професії 093).

Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» визначено, що професію Телефоністи міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією віднесено до Списку № 2 ( розділ ХХІХ «Зв`язок», код професії 093).

Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» визначено, що професію телефоніста міжміського зв`язку віднесено до Списку № 2 (розділ ХХІХ «Зв`язок», код професії 29).

Як встановив суд першої інстанції відповідно до оскаржуваного рішення, пільговий стаж відсутній оскільки документи, які б підтверджували роботи на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією не надані. А документи, які б підтверджували роботу їх мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) надані лише за період атестації від 29.07.2005.

Питання атестації робочих місць врегульовано Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442.

Згідно п.п. 1, 2, 4 Порядку №442, атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Сам факт проведення атестації робочих місць відповідачами у спірних рішеннях не заперечувався, натомість підставою для відмови у призначенні пенсії послугувала відсутнісь документів, які б підтверджували роботи на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, а також надання позивачем документів, які б підтверджували роботу з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) лише за період атестації від 29.07.2005.

Як було встановлено судом першої інстанції, у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 містяться такі записи щодо періодів роботи позивача:

- 24.06.1992 - прийнята в комутаторний цех телефоністом межміського телефонного зв`язку ІІІ класу до Дніпропетровської телеграфно-телефонної станції;

- 04.01.1993 - переведена до Центру технічної експлуатації МТТЗ;

- 05.01.1993 - прийнята за переведенням до комутаторного цеху телефоністом міжміського телефонного зв`язку ІІІ класу;

- 11.01.1997 - звільнена за власним бажанням, згідно зі ст. 38 КЗпП України;

- 14.01.1997 - прийнята на посаду телефоніста міжміського телефонного зв`язку 3 класу до Дніпропетровської філії СП «Утел»;

- 31.07.2005 - звільнена за переведенням до філії «Утел»;

- 01.08.2005 - прийнята телефоністом міжміського телефонного зв`язку 2 класу дільниці міжміського телефонного зв`язку ЦТЕ ММТЗ №2 (м. Дніпропетровськ) за переведенням із ДП «Утел» ВАТ «Укртелеком»;

- 01.03.2006 - переведена телефоністом міжміського телефонного зв`язку 2 класу дільниці міжміського телефонного зв`язку центру технічної експлуатації міжнародного, міжміського та мобільного зв`язку №2 (м. Дніпропетровськ);

- 07.02.2007 - звільнена за переведенням до Дніпропетровської філії ВАТ «Укртелеком» (пункт 5 стаття 36 КЗпП України).

Вказані періоди роботи позивача також підтверджуються довідками про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до довідки №23/5344 від 07.03.2024, ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Дніпропетровській телеграфно-телефонній станції, в Дніпропетровській філії спільного Українсько-Американсько-Голландського підприємства «УТЕЛ», Дочірньому підприємства «УТЕЛ» ВАТ «Уктелеком» (нині Дніпропетровська філія Акціонерного товариство «Укртелеком») з 24.06.1992 р (191/ОК від 24.06.1992 р.) по 31.07.2005 року (Наказ №31-4-03/77К від 29.07.2005 р)

і за період з 24.06.1992 р. по 10.03.1994 р. виконувала роботи телефоніста міжміського телефонного зв`язку, що передбачена Списком №2, розділ: XX1X «Зв`язок», підрозділ 093, код КП-, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 р. №10;

і за період з 11.03.1994 р. по 11.01.1997 р. виконувала роботи телефоніста міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією за професією телефоніста міжміського телефонного зв`язку, що передбачена Списком №2, розділ: XX1X «Зв`язок», підрозділ 093, код КП-, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162;

і за період з 14.01.1997 р. по 15.01.2003 р. виконувала роботи телефоніста міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією за професією телефоніста міжміського телефонного зв`язку, що передбачена Списком №2, розділ: XX1X «Зв`язок», підрозділ 093, код КП-, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162;

і за період з 16.01.2003 р. по 31.07.2005 р. виконувала роботи телефоніста міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією за професією телефоніста міжміського телефонного зв`язку, що передбачена Списком №2, розділ: XX1X «Зв`язок», підрозділ 093, код КП-, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36.

Довідкою №519-ВИХ-КV-821.100-2024 від 05.04.2024 підтверджено, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Спільному Українсько-Американсько-Голландському підприємстві УТЕЛ, Українсько-Американсько-Голландсько-Німецькому Закритому Акціонерному товаристві УТЕЛ, Дочірньому підприємстві «Утел» ВАТ «Укртелеком» в період з 01.08.2005 р. по 07.02.2007

і за період - з 01.08.2005 р. по 07.02.2007 - телефоніст міжміського телефонного зв`язку 2 класу «УТЕЛ» повний робочий день з мікротелефонною гарнітурою, що передбачено Списком №2, розділ: XXІX «Зв`язок», позиція 29 «Зв`язок» код КП 4223 підстава - постанова Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 р.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Вказані періоди роботи позивача, крім інших, зазначено в трудовій книжці серії НОМЕР_2 і зауважень відповідачів до вказаних записів в оскаржуваному рішенні не вказано.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказані в оскаржуваному рішенні причини відмови в призначенні пенсії, жодним чином не може спростувати інформації, яка вказана в довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №23/5343 від 07.03.2024, №519-ВИХ-КV-821.100-2024 від 05.04.2024, та №23/5344 від 07.03.2024.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано зазначену довідку.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону № 1788-XII, відповідно за пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки). При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Як було встановлено судом першої інстанції з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що видана Київською міською та Дніпропетровською філіями АТ «Укртелеком», зокрема, що позивач постійно працювала з мікротелефонною трубкою-гарнітурою (пристроєм) на міжміських замовних, довідкових комутаторах з цілодобовою дією з повним робочим днем. за професією, посадою телефоніст міжміського телефонного зв`язку, що постійно працює з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією.

Як було всиновлено судом першої інстанції, станом на 05.06.2024 (дата звернення до пенсійного органу) позивач досягла 50 років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), мала страховий стаж роботи 29 років 11 місяці 24 дні; пільговий стаж, з урахуванням протиправно незарахованих періодів - більше необхідних 10 років.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно статті 13 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

Також суд першої інстанції вірно встановив необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020 з 05.06.2024.

Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 14 січня 2025 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш