Справа № 200/7817/24
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року Справа№200/7817/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Загацької Т.В., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.06.2023 у справі №200/1850/23 та Донецького окружного адміністративного суду від 08.01.2024 у справі №200/6824/23, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 недоодержану її померлим чоловіком ОСОБА_2 пенсію, нараховану на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.06.2023 у справі №200/1850/23 та Донецького окружного адміністративного суду від 08.01.2024 у справі №200/6824/23.

19.11.2024 прийнята позовна заява до розгляду, відкрите провадження у справі, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 ст. 12 КАС України. Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду у справі від 09.06.2023 у справі №200/1850/23 та від 08.01.2024 у справі №200/6824/23 ОСОБА_2 здійснений перерахунок пенсії, сума заборгованості пенсії, що утворились за життя пенсіонера виплачена не була, тому позивач 30.09.2024 адвокат - представник заявниці звернувся до Головного управління ПФУ в Донецькій області із заявою про виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії її чоловіка - ОСОБА_2 , тому вважає - відповідач протиправно відмовив у виплаті, покликаючись на відсутність підстав.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позов не визнає, подав до суду 02.12.2024 відзив на позовну заяву, де зазначає, що згідно із пунктом 4 вказаного Порядку, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначаються пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера. Отже, згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті. Шестимісячний строк, встановлений статтею 61 Закону № 2262, є пресічним, тобто у разі звернення після означеного терміну виплата недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера не здійснюється.

Вважає, що основною умовою для отримання сум недоодержаної пенсії є: відповідне звернення до уповноваженого органу Пенсійного фонду України, де померлий пенсіонер перебував на обліку на день його смерті не пізніше 6 місяців після смерті. Згідно матеріалів позовної заяви ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зважаючи на наведені вище положення статті 61 Закону № 2262 для отримання недоодержаної померлим пенсії позивач повинен звернутися до Головного управління з відповідною заявою. Оскільки Позивач не зверталася до Головного управління з заявою про виплату недоодержаної померлим пенсії позовні вимоги є передчасними.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262- XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплату пенсії припинено з 01.09.2024 у зв`язку зі смертю.

Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.06.2023 у справі №200/1850/23, яке набрало законної сили 16.08.2023 за період з 01.12.2019 по 31.08.2023 у сумі 250353,35 грн; згідно з рішенням суду від 08.01.2024 у справі №200/6824/23, яке набрало законної сили 26.03.2024 за період з 01.09.2023 по 30.04.2024 у сумі 16000,00 грн.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 ).

30.09.2024 адвокат - представник заявниці в її інтересах звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою - просив виплатити недоотриману чоловіком за життя пенсію.

Листом від 24.10.2024 Головне управління повідомило про відсутність підстав для виплати позивачеві доплати нарахованої на виконання рішення суду. Вважаючи протиправною відмову, позивач звернулась до суду з позовом, проте не окреслила зміст і характер порушеного права.

Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши аргументи щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262, базується на Конституції України і складається з Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262), Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058) та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону (ст.1 Закону № 1058). Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (ч.1 ст.10 Закону № 1058). Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (ч.1 ст.36 Закону № 1058). Законом № 1058 для призначення у солідарній системі пенсійних виплат передбачені: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника (ст.1 Закону №2262). Відповідно до частини 1 ст. 61 Закону № 2262 суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і у тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Вищевказаними положеннями запроваджене спеціальне правило публічного законодавства, у силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера; 3) дружині (чоловіку) померлого пенсіонера; 4) членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. Однією з умов виплати пенсії, що не включається до складу спадщини, вказаним вище особам є те, що пенсія повинна бути призначена, обчислена, нарахована до виплати, але недоодержана за життя померлого пенсіонера.

Порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера унормований ст. 52 Закону №1058: 1. сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали; 2. члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини; у разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну; 3. у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону №1058 узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у справі № 200/10269/19-а ЄДРСР 87267354 висновує: Закон визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді зокрема пенсії яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї. У разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не унаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлене переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя. Верховний Суд дійшов висновку про те, що спір у цій справі є спором між учасниками публічно-правових відносин, стосується публічно-правових відносин саме з позивачем. ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом свого права, на яке мало безпосередній вплив оскаржуване рішення відповідача на отримання пенсійних виплат не в порядку спадкування, а як членом сім`ї померлого ОСОБА_2 . Реалізація такого права передбачена ч. 2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рішенням пенсійного органу.

Право бути почутим є ключовим принципом належного врядування в демократичній державі. Перш ніж орган публічної влади ухвалить адміністративне рішення, яке стосується прав чи інтересів певної особи, їй повинна бути надана можливість висловити свої міркування та надати органу публічної влади інформацію і свої аргументи. Процедури й питання, що потребують розгляду, залежать від того, чи стосується адміністративне рішення індивідуальних або колективних інтересів. Мотиви здійснення органами публічної влади власних повноважень мають відповідати мотивам, з якими ці повноваження були надані законом.

Право бути почутим є важливим під час вирішення процедурних питань в управлінській сфері. Якщо право особи бути почутою не забезпечується, то не виконується й процесуальна справедливість, значить, будь-який акт чи дія органів публічної влади є нікчемними.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 18.01.2023 у справі №826/10888/18 висновує: саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1)… заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4 до цього Порядку)…, подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Пунктом 4 розділу 1 Порядку №3-1, передбачено, зокрема, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за № 991/27436.

Згідно абз.4 п.11 Порядку №3-1 днем звернення … за виплатою недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, … вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів)).

Пунктом 9 розділу ІІ Порядку №3-1 передбачено, що до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Відповідно до п.6 Розділу IV Порядку №3-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.

Відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 № 2073-IX (далі - Закон № 2073) адміністративний орган розглядає і вирішує справи, віднесені до його відання законом (предметна компетенція) (ч.1 ст.21 Закону № 2073). У науково-практичному коментарі до Закону України Про адміністративну процедуру зазначено: принципи добросовісності та розсудливості корелюються насамперед з п.5 та п.6 частини 2 ст.2 КАС України як критеріями для оцінки правомірності рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України).

Аналізуючи зміст вищезазначених положень, суд доходить висновку про те, що особа, яка претендує на виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, наділена правом звернення до органу пенсійного фонду із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера разом з доданими до неї документами, скориставшись бланком такої заяви та одним із способів її подання, що визначені Порядком №3-1. Результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо виплати пенсії, згідно положень цього Порядку, має бути оформлений розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію, про виплату такої недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера або відмову у виплаті із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження, яке за загальним правилом має бути прийнято не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Порядком №3-1 визначено процедуру, яка є способом дій пенсійного органу у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого питання у сфері соціального захисту.

Так, суд враховує, що Верховний Суд, вирішуючи питання правомірності нерозгляду органом пенсійного фонду заяви, форма якої не відповідає тій, яка встановлена Порядком, у постанові від 27.11.2019 у справі №748/696/17 вказав, що важливим при вирішенні спірних правовідносин є зміст зазначеної заяви, який очевидно дає змогу оцінити намір заявника.

Також, сторони визнають, що рішення Донецького окружного адміністративного суду у справах №200/1850/23, №200/6824/23 виконане частково: сума донарахована, проте не виплачена особі.

Судове рішення може бути виконано добровільно, або у примусовому порядку.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, що не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення порушеного права особи і вправі обрати найбільш ефективний спосіб захисту такого права, що відповідає характеру порушення з урахуванням обставин конкретної справи, однак, перебирання непритаманних суду повноважень суб`єкта владних повноважень неможливе за обставин цієї справи з огляду на принцип res judicata, не обґрунтування змісту і характеру порушеного права позивача, за відсутності ухваленого рішення за зверненнями позивача, за наявної копії заяви-звернення від 30.09.2024 до матеріалів позовної заяви, складеної адвокатом та наявної відповіді адвокату від 24.10.2024 №29122-26328/Д-02/8-0500/24 без ухвалення рішення щодо прохання: здійснити виплату позивачці недоотриманої пенсії померлого чоловіка на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/1850/23, у справі №200/6824/23.

Управління, розглянувши подану заяву про виплату, як члену сім`ї померлого пенсіонера, недоодержаної ним пенсії відповідно до статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, листом від 24.10.2024 повідомлено позивачу про норми, які регулюють вказане питання.

При цьому суд зауважує, що позивачу/представнику позивача не повідомлялося про невідповідність поданої заяви формі, передбаченій додатком 4 Порядку №3-1 та про неподання документів до такої заяви.

Отже, відповідачем не розглянуто по суті заяву від 30.09.2024 і, відповідно, жодного з передбачених Порядком №3-1 рішень за наслідками розгляду такої заяви не прийнято.

При розгляді даної справи, суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 22.11.2023 у справі №300/3457/20, від 23.09.2024 у справі №620/2027/23.

Рішення, яке приймається суб`єктом владних повноважень у межах дискреційних повноважень є правомірним лише за умови, що воно відповідає усім критеріям, що визначені частиною другою статті 2 КАС України (висновки ВС у справі №380/13558/21). Верховний Суд у справі №640/16224/19 (провадження №К/9901/22967/20) зауважує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що належали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отримання нарахованих, але неодержаних за життя пенсіонера сум пенсії (постанова Верховного Суду від 03.07.2024 у справі №420/8083/20). Вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна стягувача, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявниці. Відмова пенсійного органу у виплаті таких сум може бути підставою для звернення останньої до суду із позовом за захистом своїх прав. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.05.2023 у справі №520/926/21, від 16.05.2023 у справі № 420/288/21, від 27.09.2023 у справі №420/16546/21, від 13.02.2024 у справі №240/17105/21, від 15.02.2024 у справі №420/25417/21, від 11.04.2024 у справі №280/737/19 та інших.

Відповідно до ч.2 ст.1 Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів під поняттям «офіційні документи» розуміється будь-яка інформація, записана у будь-якій формі, складена або отримана, та яка перебуває у розпорядженні державних органів. Конвенція Ради Європи про доступ до офіційних документів передбачає, що державний орган сприяє заявнику, наскільки це практично можливо, ідентифікувати запитуваний офіційний документ (ч.1 ст.5).

Зоною відповідальності саме держави є те, щоб пенсії під час призначення були правомірно нараховані та своєчасно поновлені й виплачені. І всі помилки та прорахунки в цій сфері є саме помилками, що могли з`явитись лише як наслідок порушення принципу «неналежного урядування» (п.114 рішення ВС у справі №360/3611/20).

Суд за результатом оцінених доказів і перевіреним доводів, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, визнавши протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області під час розгляду заяви-звернення від 30.09.2024 адвоката Дзіся Андрія Романовича - представника заявниці ОСОБА_1 , позаяк рішення з дотриманням адміністративної процедури щодо здійснення виплати ОСОБА_1 недоотриманої пенсії померлого чоловіка на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду справі №200/1850/23, у справі №200/6824/23 не ухвалене, тому відповідач з урахуванням усіх обставин не діяв у межах визначених повноважень, у порядку та у спосіб, що передбачені законодавством України. Зважаючи на компетенцію суду відповідно до ч.4 ст.245 КАС України належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 30.09.2024 в інтересах ОСОБА_1 , що подана протягом шести місяців з дати смерті ОСОБА_2 з урахуванням оцінки, наданої судом у мотивувальній частині рішення суду.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивач сплатив судовий збір у сумі 968,96 грн наявні підстави для стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 484,48 грн.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не прийняття рішення за заявою адвоката Дзіся Андрія Романовича від 30.09.2024 в інтересах заявника - вдови ОСОБА_1 щодо виплати недоотриманої пенсії, нарахованої ОСОБА_2 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.06.2023 у справі №200/1850/23, від 08.01.2024 у справі №200/6824/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву адвоката Дзіся Андрія Романовича від 30.09.2024 в інтересах ОСОБА_1 з урахуванням оцінки, наданої судом у мотивувальній частині рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.

Повний текст складено 14.01.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Т.В.Загацька