Справа № 620/12020/23
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 січня 2025 року Чернігів Справа № 620/12020/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Соломко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ткаченко О.Є.. по справі № 620/12020/23,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Чернігівського окружного адміністративного суду Ткаченко О.Є. перебуває справа № 620/12020/23.

13.01.2025 від позивача надійшла заява про відвід судді Ткаченко О.Є., яка обґрунтована тим, що суддя Ткаченко О.Є. порушила строки розгляду справи № 620/12020/23, встановлені статтею 258 КАС України. Отже, вказані обставини свідчать про безпідставне затягування розгляду зазначеної справи.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 заяву ОСОБА_1 про відвід судді визнано необґрунтованою та передано для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025 адміністративну справу № 620/12020/23 передано судді Соломко І.І.

Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Згідно із частиною одинадцятою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Суд, розглянувши заяву позивача та проаналізувавши норми процесуального права, які регулюють порушене питання, дійшов висновку про таке.

Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію ЄСПЛ указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Суд звертає увагу позивача на положення частини четвертої статті 36 КАС України, в якій чітко передбачено, що незгода сторони, зокрема, з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах не може бути підставою для відводу.

Наведені позивачем мотиви для відводу, за яких, на його думку, суддя Ткаченко О.Є. підлягає відводу, не можуть слугувати підставою для відведення судді відповідно до положень статей 36 та 37, оскільки такі мотиви свідчать фактично про незгоду з процесуальними діями (рішеннями) судді при розгляді справи (щодо дотримання процесуального строку розгляду справи), що, в свою чергу, не може слугувати підставою для відводу судді відповідно до положень статей 36 та 37 КАС України.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Ткаченко О.Є. в результаті розгляду справи № 620/12020/23, або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості, з доводів заяви про відвід не вбачається.

З урахуванням зазначеного, обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відвід немає.

Частиною 12 статті 40 КАС України передбачено, що за результатами заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ткаченко О.Є. у справі № 620/12020/23.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не оскаржується. Заперечення на ухвалу може включатися до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.І. Соломко