Справа № 420/14034/24
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/14034/24

Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.,

повний текст судового рішення

складено 30.08.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського кружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

07 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини пенсії за період з 01.12.2010 р. по 31.12.2017 р. у зв`язку з порушенням строків її виплати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 р. № 159 та деталізованого у Додатку до цієї постанови, та здійснити виплату компенсації в розмірі 1250108,44 грн. втрати частини недоотриманої пенсії за період з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2017 року включно, у зв`язку з порушенням строків виплати, за весь час затримки її виплати - з 1 грудня 2010 року по день фактичної виплати 17.05.2021 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 p. № 2262-XII. За результатами нового розгляду справи № 420/1640/19 Одеським окружним адміністративним судом 17.07.2023 р. прийнято рішення у справі № 420/1640/19, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок розміру пенсії із грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, зазначеного в грошовому атестаті Головного управління МНС України в Одеській області (для встановлення пенсії), а саме: окладу за військовим званням 135 грн., посадового окладу 1450 грн., процентної надбавки за вислугу років (35%) 554,75 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань (50%) 1069,88 грн., надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (15%) 217,50 грн., премії за підсумками роботи (1679,3%) 24350,0 грн., відповідно до вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 та здійснити виплату недоотриманої пенсії, з моменту виходу на пенсію, 1 грудня 2010 року. Однак, виплату нарахованої недоотриманої пенсії з 01.12.2010 р. по 31.12.2017 р. відповідач здійснив лише 17.05.2021 р., тобто з порушенням строків виплати кожної місячної недоотриманої суми пенсії в цьому періоді. Вважає, що у зв`язку із виплатою донарахованої пенсії у повному обсязі лише на виконання рішення суду має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням таких строків. Позивач вважає свої права порушеними, а бездіяльність відповідача протиправною, тому звернувся до суду з даним позовом.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що позивач не має права на отримання компенсації втрати частини доходів, оскільки відсутня обов`язкова умова, зокрема, утворена доплата має характер разового платежу. Таким чином, враховуючи, що поточна пенсія нараховувалась та виплачувалась своєчасно, зазначена позивачем сума боргу ніяким чином не може бути використана в контексті ст.2 Закону № 2050-ІІІ. Спірні правовідносини не відносяться до цивільних, не засновані на договірних зобов`язаннях, а являються публічно-правовими і регулюються нормами спеціального законодавства. Також вказує на пропущення позивачем строків звернення до адміністративного суду без поважних на те підстав та дискреційність повноважень відповідача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії -задоволений частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини пенсії за період з 01.12.2010 р. по 31.12.2017 р. у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за період з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2017 року включно, у зв`язку з порушенням строків виплати, за весь час затримки її виплати - з 1 грудня 2010 року по день фактичної виплати 17.05.2021 р. відповідно до Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 р. № 159.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 p. № 2262-XII.

Згідно даних КП «ДСС», рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 р. у справі № 420/1640/19, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 р., визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в перерахунку пенсії від 19 лютого 2019 року б/н; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 із грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, зазначеного в грошовому атестаті Головного управління МНС України в Одеській області (для встановлення пенсії), а саме: окладу за військовим званням - 135 грн., посадового окладу - 1450 грн., процентної надбавки за вислугу років - (35%) 554,75 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань (50%) - 1069,88 грн., надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (15%) -217,50 грн., премії за підсумками роботи (1679,3%) - 24350,0 грн., відповідно до вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, та здійснити виплату недотриманої пенсії, з моменту виходу на пенсію, 1 грудня 2010 року.

На виконання вказаного рішення відповідачем здійснено позивачу перерахунок та виплату перерахованої пенсії. Нараховані кошти у розмірі 955 883,26 грн. позивачу виплачено 17.05.2021 р., про що свідчить банківська виписка, яка міститься в матеріалах справи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 р. у справі № 420/11615/21, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини пенсії за період з 01.12.2010 р. по 31.12.2017 р., у зв`язку з порушенням строків її виплати; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування компенсації втрати частини недоотриманої пенсії ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2010 р. по 31 грудня 2017 р. включно, у зв`язку з порушенням строків виплати, за весь час затримки її виплати з 01 грудня 2010 року по день фактичної виплати 17 травня 2021 року; зобов`язано Пенсійний фонд України здійснити виплату нарахованої ОСОБА_1 компенсації втрати частини недоотриманої пенсії за період з 01 грудня 2010 р. по 31 грудня 2017 р. включно, у зв`язку з порушенням строків виплати, за весь час затримки її виплати з 01 грудня 2010 року по день фактичної виплати 17 травня 2021 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2022 р. по справі № 420/11615/21 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 р. скасовано в частині зобов`язання Пенсійного фонду України здійснити виплату нарахованої ОСОБА_1 компенсації втрати частини недоотриманої пенсії за період з 01 грудня 2010 р. по 31 грудня 2017 р. включно, у зв`язку з порушенням строків виплати, за весь час затримки її виплати з 01 грудня 2010 року по день фактичної виплати 17 травня 2021 року; ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про зобов`язання здійснити виплату нарахованої компенсації втрати частини недоотриманої пенсії за період з 01 грудня 2010 р. по 31 грудня 2017 р. включно, у зв`язку з порушенням строків виплати, за весь час затримки її виплати з 01 грудня 2010 року по день фактичної виплати 17 травня 2021 року - задоволено частково; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 нарахованої компенсації втрати частини недоотриманої пенсії за період з 01 грудня 2010 р. по 31 грудня 2017 р. включно у зв`язку з порушенням строків виплати за весь час затримки виплати з 01 грудня 2010 року по день фактичної виплати 17 травня 2021 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2022 р. по справі № 420/11615/21, заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2022 р. по справі №420/11615/21 задоволено, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2022 р. по справі №420/11615/21 скасовано, апеляційну скаргу Пенсійного фонду України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 р. по справі №420/11615/21 задоволено, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 р. по справі №420/11615/21 - скасовано.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.03.2023 р. у справі № 420/1640/19 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 р. та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 р. скасовано, справу № 420/1640/19 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 р. у справі № 420/1640/19, яке набрало законної сили 29.02.2024 р., визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в перерахунку пенсії від 19 лютого 2019 року б/н.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 із грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, зазначеного в грошовому атестаті Головного управління МНС України в Одеській області (для встановлення пенсії), а саме: окладу за військовим званням - 135 грн., посадового окладу - 1450 грн., процентної надбавки за вислугу років - (35%) 554,75 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань (50%) - 1069,88 грн., надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (15%) - 217,50 грн., премії за підсумками роботи (1679,3%) - 24350,0 грн., відповідно до вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, та здійснити виплату недотриманої пенсії, з моменту виходу на пенсію, 1 грудня 2010 року.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати компенсації втрати частини пенсії за період з 01.12.2010 р. по 31.12.2017 р. у зв`язку з порушенням строків її виплат протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон № 1058-IV), компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до положень статті 1 Закону №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з положеннями статті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону № 2050-III).

Статтею 3 Закону №2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з положеннями статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2001 №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Пунктом 2 вказаного Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Згідно з пунктом 4 цього Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Системний аналіз даних положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Закріплене у статті 3 Закону та пункті 4 Порядку № 159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.09.2022 року у справі № 200/5213/20, від 05.07.2022 року у справі № 420/7633/20, від 31.08.2021 року у справі № 264/6796/16, від 08.06.2022 року у справі №200/5213/20-а.

З вищезазначених положень Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 вбачається, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Таким чином, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Судом апеляційної інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду 17.07.2023 р. у справі № 420/1640/19 17.05.2021 року відповідач здійснив виплату нарахованої недоотриманої пенсії з 01.12.2010 р. по 31.12.2017 р.

При цьому, компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Таким чином, відповідачем порушено строки виплати доходу ОСОБА_1 більше ніж на один календарний місяць, а тому відповідно позивач має право на отримання компенсації втрати частини грошових доходів, а ГУ ПФУ в Одеській області повинне здійснити таку виплату позивачу у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.12.2010 р. по 31.12.2017 р.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко