Справа № 120/11912/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/11912/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова Інна Анатоліївна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

13 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія", виконавчого комітету Вінницької міської про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинти дії,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» (далі КП «Вінницька транспортна компанія», відповідач 1), виконавчого комітету Вінницької міської ради (далі виконавчий комітет Вінницької міськради, відповідач 2) із позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність КП «Вінницька транспортна компанія» щодо не надання відповіді на запит від 06.09.2024 р. у встановлений законом строк;

- визнати протиправною бездіяльність КП «Вінницька транспортна компанія» щодо не реєстрації запиту в день надходження до закінчення робочого часу;

- зобов`язання розглянути запит від 06.09.2024 р. із врахуванням висновків суду;

- визнати протиправною бездіяльності ВК ВМР щодо не надання відповіді на запит до ДТММ ВМР;

- зобов`язання ВК ВМР належно із врахуванням висновків суду, розглянути запит від 06.09.2024 р. із врахуванням висновків суду.

В обґрунтування позову позивач вказав, що звернувся із запитами до КП «Вінницька транспортна компанія» та ДТММ ВМР. Однак, листом ВМР його повідомлено, що запит скерований до КП «Вінницька транспортна компанія» із чим не погоджується позивач вказуючи на те, що запитувана інформація має бути наявна у ДТММ ВМР.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» щодо не реєстрації запиту датованого 06.09.2024 р. в день надходження до закінчення робочого часу. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд відмовив в залучені третьої особи, хоча в своєму рішенні зазначає, що Департамент транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради є самостійним органом виконавчої влади ВМР, наділений правом надання відповідей на запити/звернення адресовані до них. Вказує, що подав запит саме до цього департаменту.

Зауважує, що суд відмовив в задоволенні вимоги у визнанні порушення строку надання відповіді.

Вважає, що запит був належно обґрунтований, щодо надання відповіді у строки передбачені ЗУ №2939-17 48 годин.

18 грудня 2024 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшли письмові заперечення від представника виконавчого комітету Вінницької міської. У поданих поясненнях представник зазначає, що в новому Положенні ДТММ ВМР від 23.02.2024 р. відсутні пункти, на які посилається позивач стосовно того, що Департамент проводить облік та аналіз ДТП. Вказує, що аналіз ДТП з потерпілим на відповідній території здійснюється патрульною поліцією.

Вважає, що виконавчими органами Вінницької міської ради дотримано вимоги Закону України "Про доступ до публічної інформації" та вжито заходів щодо реалізації конституційного права на інформацію заявника, шляхом направлення його інформаційного запиту до розпорядника запитуваної інформації.

Відповідно до п.3 ч.1ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06.09.2024 р. ОСОБА_1 направив на електронну пошту Департаменту транспорту та мобільності ВМР та Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» запит на публічну інформацію, в якому просив надати на електронну пошту причину ДТМ (сходу травмая з рейок), вагона №175, 05.09.2024 р., о 13:30 год., по вул. Хмельницького шосе. Запит просив розглянути у термін встановлений ч.2 ст. 20 ЗУ №2939-17 , оскільки питання стосується безпеки широкого кола пасажирів.

За наслідком розгляду запиту ВК ВМР листом від 06.93.2024 р. за вих. №К/01/66554/100-10 повідомлено, що запитувана інформація відсутня, адже її розпорядником є КП «Вінницька транспортна компанія», у зв`язку із чим запит відправлено за належністю до останньої.

Вважаючи, що відповіді на запити у встановлені законом строки не отримав, позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, а відтак і наявність правових підстав для їх задоволення частково.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно з положеннями статті 5 Закону України "Про інформацію" регламентовано, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України від 13.01.2011 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до статті 1 вказаного Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Статтею 5 Закону №2939-VI визначено, що одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Положеннями статті 6 Закону України №2939-VI визначено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

У відповідності до положень до частин 1-4 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

Надаючи оцінку заявленим вимогам до ВК ВМР, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з положеннями статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;

5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

Згідно положень статтей 5, 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Таким чином, виконавчі органи міських рад є органами місцевого самоврядування, відповідно можуть бути окремими розпорядниками запитуваної інформації.

Згідно з п.1.1 розділу 1 Положення про Департамент транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 23.02.2024 № 2147 Департамент транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради (далі - Департамент) є виконавчим органом Вінницької міської ради.

Департамент підзвітний і підконтрольний міській раді, підпорядкований виконавчому комітету міської ради, міському голові, секретарю міської ради, заступникам міського голови та керуючому справами виконкому, відповідно до розподілу обов`язків (п. 1.2 Положення).

Згідно з п. 4.2.8 Положення Департамент здійснює розгляд звернень громадян та прийом громадян з питань, що відносяться до компетенції департаменту за встановленим графіком;

Як встановлено із матеріалів справи позивач звернувся із запитом до Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради.

Так, на думку позивача, саме виконавчий комітет ВМР має надати відповідь на запит адресований Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради.

Колегія суддів вважає помилковими такі доводи ОСОБА_1 , з огляду на те, що Департамент транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради є самостійним органом виконавчої влади ВМР, наділений правом надання відповідей на запити/звернення адресовані до них.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем 2 не допущено протиправної бездіяльності, яка полягає у не наданні відповіді на запит позивача, та, відповідно, відсутні підстави для зобов`язання надавати відповідь на запит.

Надаючи оцінку доводам апелянта про те, що строк надання відповіді на запит має становити 48 годин, то колегія суддів зазначає таке.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

Оцінюючи запит ОСОБА_1 про надання інформації не пізніше 48 годин з дня отримання запиту, колегія суддів вказує, що клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

В той же час, позивач лише вказав, що запит стосується безпеки широкого кола пасажирів, однак не обґрунтував яким чином подія, що сталась чи може статись загрожує безпеці громадян. Натомість відповідач 1 вказав, що внаслідок сходження рейок трамваю відсутні травмовані чи загиблі.

Більш того, із запиту ОСОБА_1 не випливає, що він стосується інформації щодо захисту життя чи свободи особи, стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян.

Як зазначено судом вище відповідно до частина 1 статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, колегія суддів, з огляду на зазначене, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідь на запит мала бути надана п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Так, запит отримано 06.09.2024 р., відтак, кінцевий термін надання відповіді 12.09.2024 р.

Водночас, відповідь на запит сформована 10.09.2024 р. за вих. №1257 та надіслана електронну пошту, яка зазначена в запиті позивача 10.09.2024 р., тобто в строк визначений законодавством.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності КП «Вінницька транспортна компанія» щодо не надання відповіді на запит від 06.09.2024 р. у встановлений законом строк та зобов`язання розглянути запит від 06.09.2024 р., задоволенню не підлягають, адже запит розглянуто в строк та надано відповідь на електронну пошту, яка зазначена в запиті позивача.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до положень ч.1 ст.308 КАС України колегія суддів не переглядає рішення суду першої інстанції в задоволеній частині, з огляду на те, що рішення в цій частині не є предметом апеляційного оскарження.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.