Справа № 320/1096/25
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

10 січня 2025 року м. Київ № 320/1096/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві адміністративний позов гр. ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом, в якому просить (дослівно):

-визнати бездіяльність АТ «Державний ощадний банк України» стосовно не здійснення переказу суми 465,490.38 гривень, належних Позивачу з його рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ Ощадбанк ТВБВ №10004/097 м. Селидове вул. Маяковського буд.27а на імя ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 на рахунок Позивача № НОМЕР_3 , відкритий в ТВБВ №10013/0318 філії-Львівське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 325796, ЄДРПОУ , на імя ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 - протиправною.

-зобов`язати Відповідача здійснити переказ коштів належних Позивачу у сумі 465,490.38 грн. з його рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ Ощадбанк ТВБВ №10004/097 м. Селидове вул. Маяковського буд.27а на імя ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 на рахунок Позивача № НОМЕР_3 , відкритий в ТВБВ №10013/0318 філії-Львівське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 325796, ЄДРПОУ , на імя ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, за весь час прострочення з 22.06.2023 до моменту здійснення переказу, відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, та з нарахуванням пені в розмірі трьох відсотків за кожний день прострочення виплати з 22.06.2023 до моменту здійснення переказу суми боргу 465,490.38 гривен, відповідно до ч. 2 ст. 627 ЦК України з її посиланням до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктами 1-2 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 7 КАС).

За правилами визначення юрисдикції адміністративних судів, встановленими статтею 19 КАС, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Як слідує з позовної заяви, спірні правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем, АТ «Ощадбанк», стосуються неперерахування коштів, належних позивачу, у сумі 465,490.38 з його рахунку, відкритому в АТ Ощадбанк ТВБВ №10004/097 м. Селидове вул. Маяковського буд.27а, на рахунок, відкритий в ТВБВ №10013/0318 філії-Львівське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 325796, ЄДРПОУ .

Таким чином, спірні правовідносини мають цивільно-правовий характер, оскільки стосуються дій (бездіяльності) відповідача, АТ «Ощадбанк», щодо виконання умов договору банківського рахунку.

При цьому суд зауважує, що правове регулювання договору банківського рахунку передбачено главою 72 Цивільного кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що АТ «Ощадбанк» не є суб`єктом владних повноважень, а є юридичною особою приватного права, та не наділене будь-якими владно-управлінськими повноваженнями, що стверджується Статутом Банку, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 №261.

Справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, суди розглядають у порядку цивільного судочинства (ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України).

З урахуванням зазначеного суд висновує, що спір у даній справі є приватноправовим та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки безпосередньо пов`язаний із реалізацією прав, регламентованих ЦК України, які за своєю суттю є майновими.

Отже, даний спір підлягає розгляду місцевим загальним судом у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4, 170, 171 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом гр. ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з матеріалами заяви надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Лапій С.М.