Справа № 380/10821/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/10821/22 пров. № А/857/24921/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А. Ю.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника відповідача Слюсар Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року (прийняте в м. Львові суддею Сидор Н. Т.; складене в повному обсязі 10 вересня 2024 року) з питань заміни сторони виконавчого провадження в адміністративній справі № 380/10821/22 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2 , позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом та просила:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі також - ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач) зарахувати ОСОБА_2 до страхового спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи: з 01.09.1979 по 16.08.1982 - на посаді викладача Рудківської музичної школи, з 26.08.1982 по 07.02.2022 - на посаді викладача Самбірської дитячої музичної школи;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року в справі № 380/10821/22 позов ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року у справі № 380/10821/22 було повернуто скаржнику.

30 серпня 2024 року ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , заявник, апелянт) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Заяву ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що він є чоловіком та спадкоємцем дружини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказував, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

У зв`язку з наведеним просив замінити сторону у виконавчому провадженні з виконання судового рішення в адміністративній справі № 380/10821/22: стягувача - ОСОБА_2 на її правонаступника - ОСОБА_1 .

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 р. з питань заміни сторони виконавчого провадження в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 380/10821/22 за позовом ОСОБА_2 до ГУ ПФУ у Львівській області про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції вказав, що в спірній ситуації відсутні підстави для заміни сторони у виконавчому листі чи виконавчому провадженні.

Більше того, умовою переходу сум пенсії до складу спадщини, чи виплати таких у порядку ст. 52 Закону № 1058-IV, є належність таких сум спадкодавцеві за його життя.

Також, як випливає з матеріалів справи, рішення у справі № 380/10821/22 прийнято судом 25 листопада 2022 року. Водночас, згідно зі свідоцтвом про смерть, долученим заявником, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто за життя не набула право на грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що судом при винесенні цієї ухвали неповно з`ясовано обставини справи; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи; також порушено норми матеріального та процесуального права. Тому просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким замінити стягувача - ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з виконання судового рішення в адміністративній справі № 380/10821/22 на її правонаступника - ОСОБА_1 .

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовував загалом тими ж доводами, що й вимоги заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні. З покликаннями на фактичні обставини справи, зміст рішення суду першої інстанції, норми Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про пенсійне забезпечення» та судову практику Верховного Суду вказував, що процесуальне правонаступництво можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, незалежно від того чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Так, Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію про те, що недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що суми соціальних виплат, у даному випадку пенсії, передаються членам сім`ї спадкодавця. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

Враховуючи, що рішення суду в цій справі набрало законної сили, проте нарахування та виплата спірних сум за життя позивача з вини пенсійного органу не здійснена, то в такому випадку спірні правовідносини в цій справі допускають правонаступництво.

ГУ ПФУ у Львівській області подало відзив на вказану апеляційну скаргу, у якому проти заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить відмовити ОСОБА_1 в її задоволенні в повному обсязі; натомість, ухвалу суду першої інстанції вважає обґрунтованою та правомірною, позаяк у спірній ситуації відсутні підстави для заміни сторони у виконавчому листі чи виконавчому провадженні.

Покликаючись на рішення суду першої інстанції та фактичні обставини справи, вказує, що відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Судове рішення від 15 листопада 2022 року набрало законної сили 13 лютого 2023 року, а ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, до винесення рішення суду.

Крім того, до складу спадщини включаються суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя (стаття 1227 ЦК України), а не право на пенсію (стаття 1219 ЦК України). Враховуючи зазначене, Головне управління на виконання даного рішення суду жодних дій не вчиняло, оскільки відсутні підстави для нарахування та виплатити ОСОБА_2 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058.

ОСОБА_1 посилається на статтю 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але частина третя цієї статті визначає, що зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Натомість, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління із запитом з пропущенням цього строку.

У судовому засіданні апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити.

Представник відповідача, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просила залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з частиною першою статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 КАС України).

Відтак, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

особисті немайнові права;

право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися неотриманими у зв`язку з його смертю, у тому числі кошти відповідно до судового рішення, яке набрало законної сили за життя позивача.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд, зокрема у постанові від 01.09.2022 у справі № 520/2772/2020.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року в справі № 380/10821/22 позов ОСОБА_2 задоволено.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати ОСОБА_2 до страхового спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи: з 01.09.1979 по 16.08.1982 на посаді викладача Рудківської музичної школи, з 26.08.1982 по 07.02.2022 на посаді викладача Самбірської дитячої музичної школи.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, на час смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у справі № 380/10821/22 не було ухвалено рішення, яке набрало законної сили, а позивач за свого життя не набула права на грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позаяк рішення суду першої інстанції у вказаній справі було прийняте та набрало законної сили уже після його смерті.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 23 квітня 2023 року в справі № 420/4447/20.

Колегія суддів погоджується із висновком судом першої інстанції, що спірні правовідносини не допускають правонаступництво, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні правонаступником.

Зазначені у цій справі висновки суду узгоджуються з усталеною практикою Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права, а саме статей 1218, 1219, 1227 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах, викладеною, зокрема у постановах від 15.07.2021 у справі № 2-а-2691/2009, від 15.11.2021 у справі № 340/5543/20 у справі № 340/5543/20, від 05.05.2022 у справі № 520/10496/2020, від 16.05.2023 у справі № 420/288/21, від 27.09.2023 у справі № 420/16546/21, від 05.12.2023 у справі № 420/18164/23 та від 30.01.2024 у справі № 420/8604/21.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги загалом спростовані вищевказаними аргументами, які узгоджуються з висновками Верховного Суду щодо застосування норм права.

Решта доводів апеляційної скарги на законність рішення суду першої інстанції не впливають та висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак не потребують додаткового аналізу.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід.

Тобто, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження та правомірність відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року з питань заміни сторони виконавчого провадження в адміністративній справі № 380/10821/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 13.01.25