Справа № 500/6846/24
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6846/24

14 січня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Октава Пласт" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Октава Пласт" (далі - ТОВ "Октава Пласт", Товариство, позивач) через представника адвоката Нюню Олександра Ігоровича звернулося до суду з позовом до Тернопільської митниці, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403020/2024/000095/2 від 06.11.2024.

Позов обґрунтовано тим, що з метою митного оформлення ввезеного на територію України товару (фурнітура з недорогоцінних металів для постійного встановлення на двері) уповноваженим представником Товариства подано електронну митну декларацію (далі - МД) № 24UA30U6 від 05.11.2024 з вартістю товару за ціною договору з усіма необхідними документами на підтвердження заявленої митної вартості. Заявлена митна вартість склала суму 3605,89 дол.США, з яких 3316 дол.США фактурна вартість фурнітури, 15000,00 грн транспортно-експедиційні витрати на доставку.

Проте митний орган прийняв спірне рішення №UA403020/2024/000095/2 від 06.11.2024, яким скоригував митну вартість товару за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України (далі - МК України) на рівні 4,87 дол.США/кг, аргументуючи наступним: заявлена декларантом митна вартість товарів є нижчою за вартість раніше ввезених на митну територію України подібних (аналогічних) товарів; документи подані до митного оформлення містять недоліки: в CMR № 770499 від 31.10.2024 у графі 22 відсутній відбиток печатки відправника; заявка відповідно до умов договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 09.10.2023 №334/П до митного оформлення не подана; платіжна інструкція в іноземній валюті від 16.10.2024 № 141 не є достатнім підтвердженням оплати за оцінюваний товар, оскільки не містять обов`язкового реквізиту підпису платника, який відповідно до законодавства України має право розпоряджатися рахунком; прайс-лист № б/н від 09.10.2024 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки EXW Istanbul, що обмежує конкурентність.

Позивач з таким рішенням не погоджується та вважає його протиправним, так як декларантом було надано усі документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом. На підтвердження митної вартості товару за ціною договору відповідачу надані такі документи як: контракт, рахунок-проформа, рахунок-інвойс, платіжний документ, що підтверджує розрахунки за поставлений товар, автотранспортна накладна, пакувальний лист, прайс-лист, митна декларація країни відправлення, докази витрат на перевезення товару.

Жодних розбіжностей у документах, поданих для митного оформлення і які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не було, а тому у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів. Щодо недоліків у CMR № 770499 від 31.10.2024, то у графі 22 наявний підпис відправника, а відповідачем необґрунтовано, які саме невідповідності інформації ним виявлено у цьому документі. Фактично це договір на перевезення окремого міжнародного експрес-відправлення. У переліку документів, якими може бути підтверджена митна вартість товарів відповідно до положень статті 53 МК України, CMR відсутня й жодних числових значень складових митної вартості вона не відображає.

Вказана в МД ціна товару відповідає тій, що зазначена в рахунку-проформі від 09.10.2024, рахунку-фактурі (інвойс) №CKS921 від 30.10.2024, наданих позивачем для підтвердження митної вартості товару та становить 3316 дол.США. На підтвердження вартості витрат на транспортування товару митному органу було надано: договір, укладений між фізичною особою-підприємцем (далі ФОП) ОСОБА_1 (експедитор) та ТОВ «Октава Пласт» (замовник) про транспортно-експедиційні послуги, договір-заявку про транспортно-експедиційні витрати автомобіля від 04.11.2024, довідку про витрати за маршрутом: м.Стамбул (Туреччина) - м/п Порубне (Україна), які становлять 12000 грн; м/п Порубне - с.Біла, Тернопільська область, які складають 3000 грн. У свою чергу ФОП ОСОБА_1 уклала договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 09.10.2023 №334/11 з перевізником ТОВ «Ластівка Транс». Заявка, яка була створена в межах договірних відносин між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Октава Пласт» (договір №20231616 від 16.10.2023), на перевезення вантажу №454 від 21.10.2024 надана митному органу.

Також позивач зауважує про безпідставне зазначення, що за результатом проведеної з декларантом консультації сторони дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом, оскільки за такою консультацією у декларанта витребовувалися відомості у порядку передбаченому частиною другою, третьою статті 53 МК України. Запит під час консультації істотно відрізняється від зазначених у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів за № UA403020/2024/000095/2 від 06.11.2024 підстав винесення рішення про коригування митної вартості товарів.

Щодо ненадання документів, які витребовувала митниця, то представник позивача зазначив, що чек, квитанція або платіжне доручення свідчать про факт переказу певної суми коштів, проте не свідчать про суму коштів, яка має бути сплачена за відповідний товар. Тобто прямого зв`язку між відомостями із чеком, квитанцією, платіжним дорученням та митною вартістю товару немає, а відтак ненадання декларантом саме чеку, квитанції, платіжного доручення не може поставити під сумнів достовірність інших доказів, які прямо свідчать про митну вартість товару.

Неналежним вважає Товариство визначення митної вартості товару відповідачем за раніше оформленою МД від 10.10.2024 № UA UA100230/2024/520510 без обґрунтування чому саме ця ЕМД взята за основу обрахунку, чому позивач має прийняти вартість невідомого іншого товару.

Визначення відповідачем митної вартості товару та коригування її у сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Позивач просив також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати на послуги перекладача на суму 1200,00 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) у строк, встановлений статтею 258 КАС України, суддею одноособово.

У строк, встановлений судом, надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позовні вимоги заперечує (а.с.36-39). В обґрунтування своєї позиції наводить положення законодавства, що підлягають до застосування у спірних правовідносинах, та вказує, що 05.11.2024 уповноваженою особою позивача подано МД, у якій до митного оформлення заявлено товар: фурнітура з недорогоцінних металів для постійного встановлення на двері. До митного оформлення подано ряд документів. Під час їх опрацювання та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товарів автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» (далі - АСМО «Інспектор») було згенеровано відповідні форми митного контролю. Також АСМО «Інспектор» посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур із зазначенням про можливе заниження митної вартості товарів.

Митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами якої виявлено недолік у CMR № 770499 від 31.10.2024 - у графі 22 відсутній відбиток печатки відправника; відсутня заявка на перевезення, передбачена договором про надання транспортно-експедиційних послуг від 09.10.2023 №334/П, укладеним між експедитором ФОП ОСОБА_1 та перевізником ТОВ «Ластівка Транс»; платіжна інструкція в іноземній валюті від 16.10.2024 № 141 не є достатнім підтвердженням оплати за оцінюваний товар, оскільки не містять підпису платника, прайс-лист № б/н від 09.10.2024 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки EXW Istanbul, що обмежує конкурентність. У митного органу виникли сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару у зв`язку з тим, що інформація про вартість подібного (аналогічного) товару є вищою за заявлену декларантом.

В оскаржуваному рішенні (у графі 33) зазначено причини, через які заявлена декларантом митна вартість не могла бути визнаною, описано послідовність застосування методів визначення митної вартості. За основу для обрахунку митної вартості задекларованого товару взято інформацію щодо вартості товару згідно митного оформлення, яке здійснено в попередніх періодах за МД від 10.10.2024 № UA UA100230/2024/520510 на рівні 4,87 дол. США/кг. Представник відповідача вказує, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства та обґрунтовано, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив представник позивача виклав ті ж обставини і мотивацію, яку наводив у позовній заяві. Ще раз вказав, що у відповідача виникли необґрунтовані сумніви, оскільки додані до ЕМД документи, підтверджують заявлену митну вартість, а в ході консультацій відповідач не запитував обґрунтування калькуляції транспортних витрат, яким чином проведені розрахунки за товар. В умовах контракту визначені зобов`язання сторін, додатково вони відображені без будь-яких розбіжностей в товаросупровідних документах, заявлена митна вартість відповідає вартості товару й транспортним витратам до державного кордону України. Якщо представнику Тернопільської митниці було щось незрозуміло, то ці питання варто було поставити в ході розпочатих за його ініціативою консультаціях, натомість питання виникли вже після того як відповідач відмовив у митному оформленні товару та висловив свої необґрунтовані й безпідставні доводи у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості (а.с.42-47).

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Ухвалою суду від 09.12.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні.

Розгляд справи здійснювався відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України.

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ «Октава Пласт» зареєстроване як юридична особа, основним видом діяльності є неспеціалізована оптова торгівля, серед інших видів діяльності - виробництво металевих дверей і вікон (а.с.64).

09.10.2024 між компанією «CEKSAN DEMIR CEKME SAN.TIC.LTD.STI.» (Туреччина, продавець) та ТОВ «Октава Пласт» (Україна, покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 09/10/2024, згідно з умовами якого продавець продає, а покупець купує товари і оплачує їх вартість. Кількість, вид і вартість товарів вказані в інвойсі та входять в загальну кількість контракту (пункт 1). Умови платежу зазначені у пункті 3 контракту, а саме: покупець оплачує 100 відсотків вартості замовлення на розрахунковий рахунок продавця.

На виконання цього зовнішньоекономічного контракту Товариством згідно з рахунком-фактурою (інвойс) №CKS921 від 30.10.2024 на митну територію України ввезено товар.

05.11.2024 уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення Жила Р.В., подано до митного оформлення МД типу ІМ40АА № 24UA30U6, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступні товар: «Фурнітура з недорогоцінних металів для постійного встановлення на двері: SQUARE SPINDLE 8x8x90 mm - 15000 шт.; SQUARE SPINDLE 8x8x120 mm - 30000 шт.; SQUARE SPINDLE 8x8x140 mm - 2000 шт.; товар являє собою металевий стрижень, що виготовлений за встановленими розмірами і виконує функцію з`єднання дверних ручок. Не містить радіопередавальних та приймальних пристроїв. Всього: 47000 шт. Виробник: CEKSAN DEMIR CEKME SAN TIC. LTD. STI.; торгова марка: немає даних; країна виробництва: Туреччина / TR.».

Відповідно до відомостей графи 44 МД разом з нею до митного оформлення були подані наступні документи: пакувальний лист (Packing list) №б/н від 30.10.2024; рахунок-проформа №б/н від 09.10.2024; рахунок-фактура (інвойс) № CKS921 від 30.10.2024; автотранспортна накладна № 770499 від 31.10.2024; сертифікат про походження товару № NO B 1363030 від 30.10.2024; платіжний документ, що підтверджує вартість товару №141 від 16.10.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №б/н 04.11.2024; прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 09.10.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №09/10/2024 від 09.10.2024; внутрішній договір складського зберігання №28/24 від 05.11.2024; договір про надання послуг митного брокера №МП-01/21-06-22 від 21.06.2022; договір (контракт) про перевезення № 20231016 від 16.10.2023; заявка перевезення вантажу №454 від 21.10.2024; електронна фактура від виробника №CKS921 від 30.10.2024; копія митної декларації країни відправлення №24590400EX00043403 від 30.10.2024.

Вартість товару визначена за ціною договору та вказана в МД у розмірі 3316 дол.США або 137267,15 грн, до складових митної вартості включені витрати на перевезення товару на суму 12000,00 грн, а всього 149267,15 грн (а.с.41).

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684, АСМО «Інспектор» згенеровано форми митного контролю: « 000 Інформаційне повідомлення»; « 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; « 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів». Також АСМО «Інспектор» посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур (а.с.42).

У подальшому Тернопільською митницею направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу про надання оригінали документів, а також документів відповідно до частини другої статті 53 МК України такого змісту: «За результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів встановлено розбіжності, а саме: до митного оформлення подано договір на транспортно-експедиторські обслуговування № 20231016 від 16.10.2023, де експедитором зазначено ФОП ОСОБА_1 , в CMR № 770499 від 31.10.2024 перевізником зазначено LCC Lastivka Trans. Інформація, яка б підтверджувала причетність LCC Lastivka Trans до автомобільного перевезення окрім CMR відсутня, а саме відсутні рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори між ФОП ОСОБА_1 та LCC Lastivka Trans. У зв`язку з тим, що виявлені розбіжності, прошу відповідно до частини другої статті 53 МК України надати документи: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до частини третьої статті 53 МК України прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); копію митної декларації країни відправлення; каталоги, специфікації виробника товару; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи» (а.с.13).

Уповноваженою особою декларанта, окрім тих документів, які вже були подані до митної декларації, додатково надано: договір (контракт) про перевезення № 334/П від 09.10.2023, укладений між експедитором ФОП ОСОБА_1 та перевізником ТОВ «Ластівка Транс»; інші некласифіковані документи: фото товару № 1 від 06.11.2024, каталог продукції від 06.11.2024, технічна характеристика товару №1 від 06.11.2024. Листом від 06.11.2024 уповноважена особа декларанта повідомила митницю про те, що до митного оформлення подані усі документи, які підтверджують заявлену митну вартість (а.с.44-45).

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403020/2024/000095/2 від 06.11.2024, у графі 33 якого зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Також зміст оскаржуваного рішення містить посилання на згенеровані АСУР форми митного контролю щодо контролю митної за кодами МФ 105-2, 106-2. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, враховуючи також те, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою. Митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронне повідомлення про надання додаткових документів.

Також в оскаржуваному рішенні вказано, що за результатами опрацювання документів встановлено, що оцінюваний товар постачається на підставі зовнішньоекономічного договору від 09.10.2024 № 09/10/2024. У CMR № 770499 від 31.10.2024 у графі 22 відсутній відбиток печатки відправника. Також в поданій до митного оформлення CMR A 770499 перевізником товару вказано ТОВ «Ластівка Транс», код 45067086. Згідно договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 09.10.2023 №334/П передбачено: «Експедитор (ФОП ОСОБА_1 ) зобов`язується надавати перевізнику (ТОВ «Ластівка Транс») заявки не пізніше ніж за 1 (один) день до дати завантаження...» (п. 2.1.1). Проте заявка відповідно до умов договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 09.10.2023 №334/П до митного оформлення не подана. Платіжна інструкція в іноземній валюті від 16.10.2024 № 141 не є достатнім підтвердженням оплати за оцінюваний товар, оскільки не містять обов`язкових реквізитів, а саме підпис(и) [власноручний(і)/електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком (п.1 Порядку оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216). Прайс-лист № б/н від 09.10.2024 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки EXW Istanbul, що обмежує конкурентність.

Таким чином, в оскаржуваному рішенні Тернопільською митницею виснувано, що наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів.

За результатом проведеної консультації з декларантом дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статтею 58 МК України та статей 59-63 МК України. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно зі статтею 64 МК України.

За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості згідно з ЕМД від 10.10.2024 № UA UA100230/2024/520510 (вироби (фурнітура) призначені для дверей. Країна виробництва: TR Туреччина. Виробник: Akpen Plastik Pencere Aksesu - arlari Nakliye San.ic ve DisTic.A.S. Торгівельна марка: AKPEN. Умови поставки: EXW - Istambul) на рівні 4,87 дол.США/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось (а.с.7).

Позивач з метою випуску товару у вільний обіг скористався правом, визначеним частиною сьомою статті 55 МК України, та подав митному органу нову митну декларацію, сплативши суму митних платежів згідно із заявленою митною вартістю із наданням гарантій відповідно до розділу X МК України в забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом (а.с.9).

У подальшому, не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації за заявленою митною вартістю за ціною договору та коригуванням митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості за ціною договору.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Підтверджуючими документами про вартість товару є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).

Перевірячи правильність обчислення митної вартості суд з`ясував таке.

Декларантом позивача подані до Тернопільської митниці документи на підтвердження заявленої митної вартості відповідно до переліку, який визначений у частині другій статті 53 МК України, а саме:

зовнішньоекономічний договір (контракт) №09/10/2024 від 09.10.2024 (а.с.10);

рахунок-проформа №б/н від 09.10.2024; рахунок-фактура (інвойс) № CKS921 від 30.10.2024 на загальну суму 3316 дол.США (а.с.20-21, 24-25);

рахунок сплачено повністю, про що митному органу подавався банківський платіжний документ, що стосуються оцінюваного товару, №141 від 16.10.2024 на суму 3316 дол.США (а.с.11);

інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, не подавалися через їх відсутність;

на підтвердження транспортних витрат надано такі перевізні документи: автотранспортна накладна № 770499 від 31.10.2024; договір на надання транспортно-експедиційних послуг № 20231016 від 16.10.2023, укладений між ФОП ОСОБА_1 (експедитор) та ТОВ «Октава Пласт» (замовник); заявка на перевезення вантажу №454 від 21.10.2024, довідка про вартість перевезення товару, видана експедитором ФОП ОСОБА_1 №б/н 04.11.2024 на загальну суму 15000,00 грн, у тому числі вартість перевезення за межами України становить 12000,00 грн, додаткового надано договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 09.10.2023 №334/11, укладений між експедитором ФОП ОСОБА_1 та перевізником ТОВ «Ластівка Транс» (а.с.12, 13-14, 15-16, 18, 26);

також надані прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 09.10.2024; внутрішній договір складського зберігання №28/24 від 05.11.2024; електронна фактура від виробника №CKS921 від 30.10.2024; копія митної декларації країни відправлення №24590400EX00043403 від 30.10.2024; додатково надано: інші некласифіковані документи: фото товару № 1 від 06.11.2024, каталог продукції від 06.11.2024, технічна характеристика товару №1 від 06.11.2024 (а.с.22-23,41).

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №09/10/2024 від 09.10.2024 визначає предмет та умови поставки, умови оплати, строк дії контракту та основні зобов`язання продавця та покупця тощо.

Відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) № CKS921 від 30.10.2024 загальна вартість товару становить 3316 дол.США.

Ціна товару вказана в інвойсі № CKS921 від 30.10.2024 відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД № 24UA30U6 від 05.11.2024 (графа 22).

Умови оплати відповідно до контракту та інвойсу про стовідсоткову передоплату виконані, безготівкові розрахунки проведені 16.10.2024, платіжна інструкція в іноземній валюті №141 надана митному органу.

Водночас суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів - це ціна, зазначена саме відправником у рахунку-фактурі. Лише рахунок-фактура (інвойс) згідно з частиною другою статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. Вказана в МД № 24UA30U6 від 05.11.2024 фактурна вартість оцінюваного товару відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) № CKS921 від 30.10.2024. Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни за поставлені товари подані позивачем документи не містять. Умови оплати визначені сторонами зовнішньоекономічних відносин дотримані, хоча такі жодним чином не впливають на митну вартість товару.

Заявлена декларантом вартість товару за ціною договору підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Стосовно інших складових, які включаються до митної вартості товару за ціною договору, то відповідно до відомостей МД № 24UA30U6 від 05.11.2024 та графи 17 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA403020/2024/000095/2 від 06.11.2024 декларантом позивача заявлені такі витрати:

за кодом 10 (витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України) в сумі 12000,00 грн,

На підтвердження цих витрат до митного оформлення разом з МД подано перевізні документи, перелік яких наведено вище і які підтверджують надання послуг експедитором ФОП ОСОБА_1 з залученням перевізником ТОВ «Ластівка Транс» на суму 12000,00 грн. Зокрема, у довідці виданій експедитором ФОП ОСОБА_1 04.11.2024 зазначено про надання транспортно-експедиційних послуг по маршруту м.Стамбул (Туреччина) - м/п Порубне (Україна) на суму 12000,00 грн; м/п Порубне - с.Біла, Тернопільська область - 3000,00 грн.

Отож транспорті витрати до митної території України в сумі 12000,00 грн відповідають витратам, які декларант позивача включив як складову митної вартості до ціни договору.

Відповідно до пунктів 5-6 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, як витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Саме такі витрати декларант ТОВ «Октава Пласт» включив до додаткових складових митної вартості, визначеної за ціною договору: транспортування до митної території України.

Повертаючись до підстав, які митний орган вказує в оскаржуваному рішенні, то сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості товару згідно з МД № 24UA30U6 від 05.11.2024 зводяться до такого:

1) у CMR № 770499 від 31.10.2024 у графі 22 відсутній відбиток печатки відправника;

2) до митного оформлення не подана заявка відповідно до умов договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 09.10.2023 №334/П, укладеного між експедитором та перевізником;

3) виявлено недолік платіжної інструкції в іноземній валюті від 16.10.2024 № 141 - не підписана платником,

4) прайс-лист № б/н від 09.10.2024 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки EXW Istanbul, що обмежує конкурентність.

5) у митного органу виникли сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару у зв`язку з тим, що інформація щодо вартості подібного (аналогічного) товару є вищою за заявлену декларантом.

Надаючи оцінку кожній з цих підстав, суд встановив, що у графі 22 CMR № 770499 від 31.10.2024 вказані відомості про відправника товару компанію CEKSAN DEMIR CEKME SAN TIC, LTD. STI, її місцезнаходження; у графі 23 - відомості про перевізника ТОВ «Ластівка Транс». Товар доставлено в Україну.

Суд зазначає, що CMR це міжнародна автомобільна накладна, яка є товарно-транспортною накладною, що застосовується при міжнародних вантажних автомобільних перевезеннях і використовується у країнах, які приєднались до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів. CMR є документом, який доводить факт укладення договору на автомобільне перевезення вантажу. CMR заповнюється відправником вантажу, на підставі інструкцій і вказівок, які він отримує від транспортно-експедиторської компанії. Відправник несе солідарну відповідальність за правильність заповнення CMR. Графа 22 CMR має заповнюватися відправником вантажу та передбачає підпис та штамп відправника. Ця інформація має відповідати пункту № 1 (назва компанії/підприємства, адреса).

Повертаючись до спірного випадку, суд зазначає, що у графі 22 CMR № 770499 від 31.10.2024 проставлено відомості компанії, яка відвантажила товар.

Також суд вважає, що даний документ є перевізним документом, що є обов`язковим для подання до митного органу на підтвердження заявленої митної вартості у розумінні пункту 6 частини другої статті 53 МК України, хоч і не містить числових значень. Даний документ не містить недоліків, які впливають на визначення митної вартості, вказівка на такі в оскаржуваному рішенні є недоречною.

Щодо неподання до митного оформлення заявки, передбаченої договором з третьою особою - перевізником ТОВ «Ластівка Транс», укладеним між перевізником та експедитором ФОП ОСОБА_1 , то суд, враховуючи умови договору між позивачем та експедитором від 16.10.2023, зазначає, що останній має право самостійно залучати інших суб`єктів для надання транспортно-експедиційних послуг і договірні відносини між перевізником та залученою третьою особою є їхніми господарськими відносинами та не стосуються ТОВ «Октава Пласт» як замовника.

Так відповідно до пункту 1.3 договору №20231016 від 16.10.2023 на надання транспортно-експедиційних послуг, укладеного між ФОП ОСОБА_1 (експедитор) та ТОВ «Октава Пласт» (замовник), експедитор надає послуги з організації міжнародних перевезень; при цьому експедитор має право залучати третіх осіб для виконання заявок замовника, у разі залучення перевізником третіх осіб для виконання обов`язків за цим договором експедитор несе відповідальність перед замовником.

Залучення ФОП ОСОБА_1 перевізника ТОВ «Ластівка Транс» для міжнародного перевезення товару ніяким чином не вказує на заниження такої складової митної вартості як транспортні витрати та не потребує надання до митного оформлення документів про залучення експедитором перевізника, у тому числі заявок на перевезення. Крім того, позивач не має таких документів, бо не є учасником договірних відносин між експедитором та перевізником.

Заявка, яка передбачена умовами договору між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Октава Пласт» №20231616 від 16.10.2023 та створена для перевезення вантажу у спірному випадку №454 від 21.10.2024, надана Тернопільській митниці разом з МД № 24UA30U6 від 05.11.2024.

Витрати на транспортування позивачем належним чином підтверджені, розбіжностей у документах судом не встановлено.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14, у якій Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду досліджував питання доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення згідно умов МК України та виснував: якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи).

З огляду на це суд зазначає, що наведені вище судом докази, які подавалися декларантом позивача на підтвердження транспортних витрат, є допустимими та достатніми доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Ще однією підставою для сумнівів митного органу у правильності визначення митної вартості вказано недолік платіжної інструкції в іноземній валюті від 16.10.2024 № 141, який полягає у тому, що така не підписана платником. Такі доводи відповідача суд вважає надуманими та безпідставними, бо правильність оформлення платіжних документів платником перевіряє банківська установа, яка проводить переказ коштів. За змістом платіжної інструкції в іноземній валюті від 16.10.2024 № 141 платіж у сумі 3316,00 дол.США від Товариства до отримувача платежу компанії «CEKSAN DEMIR CEKME SAN.TIC.LTD.STI.» переказано, про що свідчить відповідна відмітка уповноваженої особи АТ «Сенс Банк» (а.с.11).

Іншою підставою для невизнання заявленої митної вартості товарів відповідач вказує недоліки прайс-листа. Такого документа матеріали справи не містять. Разом з тим, з цього приводу суд зауважує, що прейскурант (прайс-лист) є одним з допоміжних (додаткових) документів, який митний орган може витребувати у декларанта відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг. Зазвичай прейскуранти (прайс-листи) виробника товару містять пропозицію продавця, адресовану необмеженому колу покупців, з відомостями, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів. Жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми.

Суд враховує те, що інформація, яка міститься у прайс-листі, який подавався до митного оформлення у спірному випаду, є документом продавця, відповідно, Товариство позбавлене можливості впливати на його зміст та зазначення будь-якої інформації.

Крім того, відсутність загального прайс-листа (адресованого невизначеному колу покупців) від виробника товару не може бути підставою для коригування митної вартості товару, оскільки останній не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів.

Також суд зазначає висновки викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.10.2020 у справі № 810/690/17 про те, що митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість відомостей прайс-листа як на підставу для коригування митної вартості товару.

Отож, митний орган необґрунтовано в оскаржуваному рішенні вказує про ненадання декларантом позивача документів, що підтверджують митну вартість товару. При цьому банківські (платіжні) документи, що стосуються оцінюваного товару, транспортні (перевізні) документи декларант надавав для митного оформлення товару.

При розгляді справи суд не встановив у документах, які подані декларантом до митного оформлення, ознак підробки документів чи відсутності у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант позивача надав митному органу належні та допустимі, достатні докази на підтвердження ціни товару і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Щодо мотивів відповідача про те, що ціни на імпортований товар, є нижчими від цін за аналогічні товари, розмитнення яких вже проводилося, то такі обставини не є та не можуть бути самостійною підставою для підвищення митної вартості товарів відповідно до вимог МК України, оскільки ці відомості мають допоміжний інформаційний характер, а отже, не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів. Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

У постанові від 09.11.2022 у справі № 815/2162/17 Верховний Суд зазначив про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів суд оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 25.02.2021 у справі № 810/3295/17, від 23.11.2022 у справі № 810/2547/17).

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості.

Наведені обставини, встановлені у цій справі, дають підстави для висновку про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору. Натомість відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у МД, поданих декларантом позивача; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зазначив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не довів необхідність витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості за обраним декларантом методом її визначення. Крім того, ні в спірному рішенні, ні у відзиві на позов відповідач не наводить конкретних числових значень складових митної вартості, які не підтвердженні документально.

Сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

При цьому митний орган належно не обґрунтував свої рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Оскільки рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA403020/2024/000095/2 від 06.11.2024 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, то його слід визнати протиправним та скасувати, а позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, враховуючи, що суд задовольняє позов повністю, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 3028,00 грн, перерахований до бюджету згідно з платіжною інструкцією №892 від 14.11.2024 (а.с.6).

Також Товариством заявлені до відшкодування з Тернопільської митниці витрати, пов`язані з перекладом документів, на суму 1200,00 грн. З цього приводу суд враховує таке.

За змістом частин п`ятої-восьмої статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №160/7049/19 викладені висновки про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з позовною заявою позивачем надані документи викладені іноземною мовою з їх перекладом на українську мову ФОП ОСОБА_2 .

На підтвердження понесених витрат на переклад документів позивачем надано рахунок №23 від 13.11.2024 на суму 1200,00 грн, виданий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ; акт прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) про те, що виконавець передав, а замовник прийняв переклад з англійської та турецької мов на українську, за що передбачена винагорода в сумі 1200,00 грн; платіжну інструкцію на переказ коштів №893 від 14.11.2024 на суму 1200,00 грн (а.с.27-29). Ці документи не дозволяють ідентифікувати надання послуг перекладу документів саме у цій справі, їх кількість та обсяг.

Оскільки наданими для відшкодування витрат на залучення перекладача документами неможливо встановити обсяг послуг перекладу та зв`язок таких послуг із цією справою, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із залученням перекладача.

Отже, до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь позивача підлягають лише судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Октава Пласт" (вулиця Текстильна, 28, місто Тернопіль, 46016, код юридичної особи в ) до Тернопільської митниці (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) (вулиця Текстильна, 38, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46020, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи в ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів №UA403020/2024/000095/2 від 06.11.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Октава Пласт" судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 14 січня 2025 року.

Суддя Чепенюк О.В.