Справа № 560/9688/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9688/24
РІШЕННЯ

іменем України

13 січня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.05.2024 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25 квітня 2024 року, з дня звернення за призначенням пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-XII). Проте йому протиправно відмовлено в призначенні пенсії.

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначає, що надана позивачем довідка про приймання участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС №88450 від 17.12.2012 не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), а саме, не зазначені дні виїзду у зону відчуження.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області правом подати відзив не скористалося.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.07.2024 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до архівної довідки від 17.12.2012 №88450, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 05.08.1986 (наказ №61) по 03.11.1986 (наказ №151). Місце дислокації частини за вказаний період: смт. Вільча, з 02.09.1986 - Буда-Варовичі, з 01.11.1986 - Славута.

В архівній довідці №19550 від 01.12.1993, виданій Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу, зазначено, що позивач в складі військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) виконував задачі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження до 31 грудні 1986 року 88 днів, з 05.08.1986 по 01.11.1986.

Згідно з довідкою від 18.07.2012 №с/79, виданою ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач в період з 05.08.1986 по 01.11.1986 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до постанови РМ СРСР №665-195 від 05.06.1986 період зараховується в трудовий стаж на пільгових умовах.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 29.08.2013 Хмельницькою обласною державною адміністрацією.

У військовому квитку НОМЕР_3 зазначено, що позивач з 05.08.1986 по 01.11.1986 приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся з заявою від 25.04.2024 про призначення пенсії за віком згідно з статтею 55 Закону №796-XII.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.05.2024 №34 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII у зв`язку з відсутністю інформації про дні виїзду у зону відчуження. Зазначено, що позивач надав довідку про приймання участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС №88450 від 17.12.2012, у якій не зазначені дні виїзду у зону відчуження. Страховий стаж позивача становить 26 років 10 місяців 15 днів.

Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08.05.2024 №2200-0213-8/45023 страховий стаж позивача складає 26 років 10 місяців 15 днів. Відповідно до пункту 2 статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років мають особи за наявності страхового стажу від 22 до 32 років. Згідно з пунктом 3 статті 26 Закону№1058-IV право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу від 15 до 24 років.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 таким законом є Закон №1058-IV.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

У той же час, згідно з частиною 2 статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 5 років.

Зі змісту наведеного слідує, що обов`язковою умовою для призначення пільгової пенсії відповідно до частини 1 статті 55 Закону №796-XII є факт роботи в зоні відчуження протягом певного часу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №280/1162/16-а.

Згідно з частинами 1, 4 статті 15 Закону №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частин 1, 3 статті 65 Закону №796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Підпунктом 6 пункту 2.6 розділу ІІ Порядку №22-1 визначено, що при призначенні до пенсій надбавок, допомог, додаткової пенсії, компенсації, пенсії за особливі заслуги перед Україною та підвищень відповідно надаються документи про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС чи потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для призначення додаткової пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Згідно з підпунктом 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи у зоні відчуження; посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

При цьому, зі змісту наведених норм частини 3 статті 65 Закону №796-ХІІ слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи у зоні відчуження, евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 22.03.2018 у справі №588/538/16-а, від 27.04.2020 у справі №212/5780/16-а, від 18.06.2020 у справі №751/2738/17.

Як встановив суд, позивач віднесений до 3 категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. (категорія 3) серії НОМЕР_2 , видане 29.08.2013 Хмельницькою обласною державною адміністрацією, яке видається, зокрема особам, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів.

Таким чином, слід дійти висновку, що під час видачі позивачу вказаного посвідчення уповноваженим органом перевірялись обставини праці позивача у зоні відчуження у 1986 році. В протилежному випадку - у разі не підтвердження таких обставин, позивач не отримав би вказаного посвідчення.

Суд зазначає, що посвідчення позивача недійсним не визнавалось, його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється. Отже, у суду немає підстав ставити під сумнів законність отримання позивачем посвідчення серії НОМЕР_2 , а, відтак, і обставину його праці у зоні відчуження у 1986 році.

Крім цього, факт участі позивача в роботі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 05.08.1986 по 01.11.1986 підтверджується записами у військовому квитку НОМЕР_3 , архівній довідці №19550 від 01.12.1993.

У той же час, суд зазначає, що відсутність днів виїзду у зону відчуження в архівній довідці від 17.12.2012 №88450 за вказаних обставин ніяким чином не впливає на законність отримання позивачем посвідчення серії НОМЕР_2 та, відповідно, обставину його праці у зоні відчуження у 1986 році.

Тому позивач як особа, яка набула статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 3 категорії, відноситься до числа осіб які мають право користуватися пільгами, встановленими Законом №796-XII, у тому числі і правом на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Отже позивач набув право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 55 років (станом на час звернення з заявою від 25.04.2024 вік позивача становив 61 рік). Також спору щодо недостатності страхового стажу позивача не існує. Водночас, страховий стаж позивача становить більше 15 років (у спірному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 26 років 10 місяців 15 днів), що є достатнім для призначення йому пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Враховуючи викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.05.2024 №34 є протиправним та належить скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII з 25.04.2024.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідача, яким фактично відмовлено позивачу в призначенні пенсії). Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.05.2024 №34.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25.04.2024.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, Харківська обл., 61022 , код ЄДРПОУ - 14099344)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк