Справа № 580/11228/24
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року справа № 580/11228/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у призначенні розслідування та видачі ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка мала місце 07.07.2023 та пов`язана із захистом Батьківщини, за формою визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 призначити розслідування та видати ОСОБА_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка мала місце 07.07.2023 та пов`язана із захистом Батьківщини, за формою визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402.

Ухвалою судді від 18.11.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та отримав тяжке поранення, тому вважає що його захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Відповідно, позивач вважає, що відповідач безпідставно не провів розслідування та не видав позивачу довідку встановленої форми про обставини травми, що перешкоджає позивачу отримання передбачених законодавством пільг.

Ухвалою суду від 18.11.2024 про відкриття провадження в адміністративній справі встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримано відповідачем 28.11.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №235.

У відповідності до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву проти позову не подав, тому з урахуванням ч. 6 ст. 162 КАС України, суд визначив достатніми наявні в матеріалах справи докази та за відсутності поданого відповідачем відзиву проти позову розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №232 від 13.08.2024 його звільнено з військової служби за станом здоров`я в запас та з 13.08.2024 виключено зі списків особового складу військової частини.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2024 № 2588 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення національної безпеки і оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, ОСОБА_1 у період з 08.03.2022 року по 07.05.2022 року, з 22.06.2022 року по 05.08.2022 року, з 14.08.2022 року по 25.08.2022 року, з 26.08.2022 року по 30.09.2022 року, з 10.10.2022 року по 13.12.2022 року, з 20.12.2022 року по 30.03.2023 року, з 11.04.2023 року по 05.07.2023 року, з 04.11.2023 року по 20.11.2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в Чернігівській, Луганській та Донецькій областях.

Згідно довідки військово-лікарської комісії КНП «Черкаської обласної лікарні Черкаської обласної ради» від 01.07.2024 року № 2101 вбачається, що старший солдат ОСОБА_1 має наслідки травми правого плечового суглобу тяжкого ступеню та артроскопічної анкерної рефіксації суглобової губи, тенодез СДГБ. Окріплі рубці правого плечового суглобу. Періартрит правого плечового суглобу. Значна привідна контрактура правого плечового суглобу. G56.20 Ішемічна невропатія обох ліктьових нервів на рівні кубітальних каналів у вигляді нерізко вираженого парезу лівої кисті, помірного парезу правої кисті з вираженим больовим синдромом. Помірне порушення функцій. Згідно наказу № 370 від 04.07.2007 року за ступенем тяжкості травма «тяжка». Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №437166 позивач є інвалідом ІІІ групи з переоглядом 30.07.2026 року та має 50% ступінь втрати професійної працездатності.

Згідно листа військової частини від 10.09.2024, який адресовано начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо видачі довідки про обставини травми колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 повідомлено про те, що у період з 25.02.2022 по 13.08.2024 не зафіксовано звернень від військовослужбовця щодо отримання травм, які могли б бути підставою для видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Вважаючи протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у призначенні розслідування та видачі довідки про обставини травми, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (в редакції на час виникнення правовідносин) (далі - Закон №2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону №2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.

Згідно з частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Особливості розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил визначено розділом V Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 року за № 1667/37289.

Пунктами 1-5 розділу V Інструкції №332 визначено, що у разі настання нещасних випадків, зазначених у пункті 1 розділу II та пункті 1 розділу III цієї Інструкції, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, свідок або військовослужбовець, який виявив нещасний випадок, повинен негайно надати потерпілому військовослужбовцю домедичну допомогу, а за можливості - екстрену медичну допомогу і за потреби вжити всіх можливих заходів щодо евакуації потерпілого військовослужбовця до військового або найближчого закладу охорони здоров`я та повідомити найближчого за місцезнаходженням старшого командира (начальника), у безпосередньому або в прямому підпорядкуванні якого на час настання нещасного випадку перебував потерпілий військовослужбовець.

Командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, першочергово зобов`язаний:

- негайно після прибуття на місце нещасного випадку організувати надання потерпілому військовослужбовцю домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги та за потреби - його евакуацію до закладу охорони здоров`я у разі, якщо ці заходи не були здійснені свідком нещасного випадку або військовослужбовцем, який його виявив;

- оглянути та обстежити місце нещасного випадку, за наявності необхідних засобів здійснити його фото- або відео фіксацію;

- опитати прямих та опосередкованих свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, отримати від них письмові пояснення;

- скласти ескіз або схему місця, де стався нещасний випадок;

- отримати за можливості письмові пояснення військовослужбовців, витяги з наказів або їх копії та інші документи, що підтверджують виконання потерпілим військовослужбовцем під час настання нещасного випадку обов`язків військової служби.

Командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, після вжиття ним першочергових заходів, зазначених у пункті 2 цього розділу, складає, особисто підписує рапорт та за можливості негайно надсилає (надає) його разом з зібраними ним безпосередньо на місці нещасного випадку матеріалами (пояснення, ескізи, схеми та інші документи) командиру військової частини, у складі якої на дату настання нещасного випадку проходив службу потерпілий військовослужбовець.

У рапорті зазначаються: дата і час настання нещасного випадку; стислий опис та характеристика місця нещасного випадку; відомості про потерпілого військовослужбовця: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), число, місяць та рік народження; стислий опис обставин та ймовірних причин нещасного випадку; вид, характер та локалізація травми або поранення, що отримав потерпілий від нещасного випадку військовослужбовець; відомості про свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; інформація про обсяг домедичної допомоги або невідкладної (екстреної) медичної допомоги, наданої безпосередньо на місці нещасного випадку; заклад охорони здоров`я, у який евакуйовано потерпілого військовослужбовця; час та дата складення рапорту, посада, військове звання, підпис, власне ім`я прізвище командира (начальника), який склав рапорт.

Командир військової частини після отримання рапорту зобов`язаний організувати проведення розслідування та його документальне оформлення згідно з вимогами цієї Інструкції.

Комісія з розслідування після розгляду та вивчення інформації, що міститься в первинному рапорті та наданих разом з ним документах, оформлює акт за формою НВ-2 та у разі, якщо випадок за висновком комісії визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складає акт за формою НВ-3.

Аналіз вищевикладених положень Інструкції № 332 дає суду підстави для висновку, що у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, розслідування проводиться за процедурою, визначеною саме безпосередньо розділами ІІ та V Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332.

Пунктом 18 розділу ІІ Інструкції № 332 передбачено, що за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.

На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800 (далі - Положення про військово-лікарську експертизу).

Отже, аналіз наведених законодавчих приписів свідчить, що отримання травми військовослужбовцем під час проходження військової служби є підставою для проведення у встановленому порядку розслідування, за наслідками якого складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка надалі враховується ВЛК під час прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що у разі отримання травми або поранення в умовах воєнного стану безпосередньо в районі проведення бойових дій, військовослужбовець, який виявив такі обставини повідомляє найближчого безпосереднього командира, який зобов`язаний зафіксувати обставини нещасного випадку, підготувати рапорт на ім`я командира військової частини для подальшого розслідування нещасного випадку.

Отже, у випадку отримання травми безпосередньо в районі проведення бойових дій, достатньою є обізнаність безпосереднього командира про цю травму, який в подальшому ініціює проведення розслідування шляхом подачі відповідного рапорту командиру військової частини у складі якої на дату настання нещасного випадку проходив службу потерпілий військовослужбовець.

Своєю чергою, командир військової частини організовує проведення розслідування нещасного випадку, який трапився з військовослужбовцем.

Згідно відомостей, які містяться в довідці військово-лікарської комісії КНП «Черкаської обласної лікарні Черкаської обласної ради» від 01.07.2024 року № 2101 вбачається, що старший солдат ОСОБА_1 має наслідки травми правого плечового суглобу тяжкого ступеню та артроскопічної анкерної рефіксації суглобової губи, тенодез СДГБ. Окріплі рубці правого плечового суглобу. Періартрит правого плечового суглобу. Значна привідна контрактура правого плечового суглобу. G56.20 Ішемічна невропатія обох ліктьових нервів на рівні кубітальних каналів у вигляді нерізко вираженого парезу лівої кисті, помірного парезу правої кисті з вираженим больовим синдромом. Помірне порушення функцій. Згідно наказу № 370 від 04.07.2007 року за ступенем тяжкості травма «тяжка». Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня).

З наведеної довідки ВЛК вбачається, що позивач отримав тяжку травму в період проходження військової служби, яка згідно наведеної довідки ВЛК мала місце у червні 2023 року, тобто у період безпосереднього участі позивача у бойових діях.

Доказів проведення службового розслідування отриманої позивачем травми відповідач не надав. При цьому, суд вважає необґрунтованим твердження, яке викладене в листі військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2024 стосовно відсутності звернення військовослужбовця, оскільки отримання травми тяжкого ступеню з подальшим лікуванням та відсутністю позивача за місцем проходження служби не могло бути залишено поза увагою командування військової частини НОМЕР_1 . Отже, відповідач знав про отримання позивачем наведеної травми, однак не вжив належних заходів щодо проведення розслідування нещасного випадку, що вказує на допущену бездіяльність.

Щодо вимог позивача про видачу позивачу довідки про обставини травми із вказівкою, що вона пов`язана із захистом Батьківщини, суд зазначає про передчасність таких вимог, оскільки повноваження щодо проведення розслідування та встановлення усіх обставин отримання травми належать командуванню військової частини. Суд не може перебирати на себе повноваження та поза встановленою процедурою проводити власне розслідування, натомість суд лише перевіряє правомірність дій чи допущеної бездіяльності суб`єкта владних повноважень у правовідносинах, що виникли.

В матеріалах справи відсутні відповідні акти проведення розслідування, тому вимоги про видачу довідки є передчасними.

Окремо суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують причини виникнення у позивача травми (поранення), оскільки не відомо за яких умов, обставин та ким позивачу заподіяно травму, тому вони підлягають дослідженню під час проведення розслідування.

З огляду на встановлені в ході судового розгляду спору обставини, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача призначити та провести розслідування за фактом отримання позивачем тяжкої травми, з урахуванням висновків суду викладених у судовому рішенні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у призначенні та проведенні розслідування за фактом отримання тяжкої травми ОСОБА_1 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) призначити та провести розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) тяжкої травми, з урахуванням висновків суду викладених у судовому рішенні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО