Справа № 592/19799/24
Суддя: Литовченко О. В.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-адр/592/1/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

14 січня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Соляник Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Васильєва Дениса Васильовича про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.12.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено. Постанову у справі про порушення митних правил №0085/80500/24 від 31.07.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн, - скасувати, а провадження у справі закрити. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці Державної митної служби () судовий збір у сумі 605,60 грн.

06.01.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача - адвоката Васильєва Д.В. надійшла заява, в якій просить ухвалити додаткове судове рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 16800 грн на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Сумської митниці Державної митної служби.

13.01.2025 від представника Сумської митниці Державної митної служби надійшла заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подану представником позивача заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Частинами першою, другою статті 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Так, згідно з частиною третьою статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Для включення всієї суми витрати на правничу допомогу 16800 грн у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, що з метою отримання правничої допомоги між позивачем та адвокатом Васильєвим Д.В. був укладений договір про надання професійної правничої допомоги від 12.11.2024.

Відповідно до вказаного договору адвокат прийняв на себе обов`язки представляти і захищати права та інтереси позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява підписана адвокатом Васильєвим Д.В., як представником позивача. Зазначене свідчить про проведену адвокатом роботу.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, а також у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 року по справі № 280/2635/20.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, зокрема: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

З огляду на викладене, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд виходить з оцінки складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

При цьому суд зазначає, що адміністративна справа №592/19799/24 є справою незначної складності та дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Отже адвокатом не докладено надмірних та значних професійних зусиль та навичок для складання позовної заяви. Також суд зазначає, що позовні вимоги задоволено не з підстав зазначених у адміністративному позові.

Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, розгляд відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд, виходячи з критеріїв пропорційності, співмірності та реальності, вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача частково, в сумі 5000 грн. Тому заява представника позивача - адвоката Васильєва Д.В. про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Васильєва Дениса Васильовича про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці Державної митної служби () витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в десятиденний строк з дня отримання додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач - Сумська митниця Державної митної служби України - м. Суми вул. Ю. Вєтрова, 24, .

Суддя О.В. Литовченко