Справа № 340/6280/24
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м.Кропивницький Справа № 340/6280/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Укр Агро Партнер" (вул.Молодіжна, 63-В, с.Власівка, Світловодський район, Кіровоградська область, 27552, ) до Головного управління ДПС в Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м.Кропивницький, 25006, ) про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми «Р» № 7 від 20.08.2024 p., яким ПП «Укр Агро Партнер» в частині, якою було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 11274 819 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 2 818 705 грн.;

- взнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми «Р» № 7 від 20.08.2024 p., яким ПП «Укр Агро Партнер» було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 13 678 152 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 1 934 163 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми «П» № 7 від 20.08.2024 p., яким ПП «Укр Агро Партнер» було зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 1 236 000 грн.

В обґрунтування вимог позивача зазначає, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області проведено документальну планову виїзну перевірку приватного підприємства «УКР АГРО ПАРТНЕР». Результати проведеної перевірки оформлено актом №10758/11-28-07-07/42546392 від 02.08.2024 року.

За висновками акту перевірки позивачем допущено ряд порушень податкового законодавства, зокрема, встановлено, що господарські операції позивача з контрагентами: ТОВ «АШЛЕНД» (листопад, грудень 2019 p., січень, лютий 2020 р.); Фермерське господарство «АГРО ПЛЮС 7» (травень, червень, липень, вересень, грудень2019p., червень, липень 2020 р.); ТОВ «-КВАДРО-» (березень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2019 p., липень 2020 р.); СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ «БАГАЧАНСЬКИЙ» (квітень, травень, червень, липень 2019 p., березень, квітень 2020 р.); СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ «ХИЛЬКІВСЬКИЙ» (квітень, травень, липень, серпень, вересень 2019 p., березень, травень 2020р.); Селянське (фермерське) господарство «Підприємець Ліц» (квітень, травень, вересень, листопад, грудень 2019 p., січень, березень, травень, червень 2020 р.); ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «ОТРАДНЕ ПЛЮС» (лютий 2020 р.); ТОВ «КОНЦЕПТ ПЛЮС» (березень 2020 р.); ФОП ОСОБА_1 (квітень. серпень, жовтень 2019 p., квітень, травень, червень, липень 2020 р.); Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «САІ» ЛТД (травень, червень 2020 р.), носять безтоварний характер, а тому формування показників з податку на додану вартість та податку на прибуток, є протиправним, що і стало підставою для прийняття оскаржуваних податкових-повідомлень рішень.

Позивач погодився з висновками Акту перевірки в частині визначених порушень щодо включення за липень 2019 року до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 46 384 грн. по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником Селянське (фермерське) господарство «Зоря» () (ППР Форми «Р» № 7 від 20.08.2024 p.)

Щодо висновків акту перевірки позивач зазначає про хибність висновків посадових осіб відповідача зважаючи на те, що господарські операції мали реальну господарську ціль - забезпечення діяльності товариства та досягнення його мети - отримання прибутку. Товар, відвантажений постачальниками мав реальний і товарний характер. Надані до перевірки документи, повною мірою підтверджують рух активів та зміну майнового стану кожного учасника проведених господарських взаємовідносин.

Ухвалою суду від 30.09.2024р. відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 30.10.2024р. (т.11а.с.37).

24.10.2024р. відповідачем подано відзив на адміністративний позов, вимоги не визнаються в повному обсязі та зазначається, що за результатами перевірки позивача не встановлено джерело походження/виробника товару придбаного позивачем у контрагентів: ТОВ «АШЛЕНД»; Фермерське господарство «АГРО ПЛЮС 7»; ТОВ «-КВАДРО-»; СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ «БАГАЧАНСЬКИЙ»; СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ «ХИЛЬКІВСЬКИЙ»; Селянське (фермерське) господарство «Підприємець Ліц»; ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «ОТРАДНЕ ПЛЮС»; ТОВ «КОНЦЕПТ ПЛЮС»; ФОП ОСОБА_1 ; Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «САІ» ЛТД; придбання яких задокументовано накладними та не підтверджено легальність руху товарів в «ланцюгу» постачання від виробників/постачальників до ТОВ «АШЛЕНД»; Фермерське господарство «АГРО ПЛЮС 7»; ТОВ «-КВАДРО-»; СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ «БАГАЧАНСЬКИЙ»; СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ «ХИЛЬКІВСЬКИЙ»; Селянське (фермерське) господарство «Підприємець Ліц»; ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «ОТРАДНЕ ПЛЮС»; ТОВ «КОНЦЕПТ ПЛЮС»; ФОП ОСОБА_1 ; Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «САІ» ЛТД.

Перевіркою наданих документів щодо придбання товару/послуг від зазначених контрагентів, встановлено формальність їх складання та недостовірність, їх невідповідність фактичним обставинам та відсутність фактичного переміщення товарів по операціях, які в них відображені, з урахуванням фактів, викладених в акті перевірки.

Вказується, що наявність у платника податкової накладної є обов`язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.

Первинні документи, зокрема, податкові накладні не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій з поставки за наявності у справі обставин, які виключають можливість такої поставки між суб`єктами, вказаними в цих документах, як постачальник та покупець.

Чинне податкове законодавство не ставлять у залежність право платника податків на податковий кредит та можливість формування витрат від виконання податкового обов`язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг). Однак, у разі встановлення в судовому процесі обставин, які спростовують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною. (т.11а.с.57-82).

Ухвалою суду від 02.10.2024р. задоволено клопотання представника позивача про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 30.10.2024 підготовче судове засідання відкладено до 12.11.2024.

Ухвалою суду від 12.11.2024 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду на 10.12.2024 (т.11а.с.250).

Ухвалою суду від 10.12.2024 судове засідання відкладено до 18.12.2024.

18.12.2024 в судовому засіданні оголошено перерву до 06.01.2025.

06.01.2025 представниками сторін подано клопотання про подальший розгляд справи у письмовому провадженні (т.12а.с.25,26).

06.01.2025 суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні (т.12а.с.29).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі документи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Посадовими особами відповідача в було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 10.10.2018 по 30.09.2021, валютного законодавства за період з 10.10.2018 по 30.09.2021, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 10.10.2018 по 30.09.2021, іншого законодавства за період з 10.10.2018 по 30.09.2021.

За результатом перевірки, ГУ ДПС у Кіровоградській області складено акт №10758/11-28-07-07/42546392 від 02.08.2024 року (т.1 а.с.62-76).

Перевіркою встановлено порушення позивачем, зокрема:

- вимог п.14.1.11 ст.14 п. 44.1, п. 44.2 ст. 44 п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-IV (зі змінами та доповненнями) п.5, п.7. п.21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 (зі змінами та доповненнями),п.5.7,11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999 року (зі змінами та доповненнями), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248 (зі змінами та доповненнями),п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20 (зі змінами та доповненнями), у результаті чого встановлено:

-заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся, всього у сумі 13 678 152 грн., у тому числі:

- за 2019 рік в сумі 7 736 653 грн.;

- за 2020 рік в сумі 5 941 499 грн., в тому числі: за І квартал 2020 року в сумі 2 647 376 грн., за 2 квартал 2020 року в сумі 3 242 957 грн., за 3 2020 року в сумі 51 165 грн.

Завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податку на прибуток за 2021 рік в сумі 1 236 600 грн., в тому числі за І квартал 2021 року на 412 200 грн., за 2 квартал 2021 року 412 200 грн., за 3 квартал 412 200 грн.;

- п.44.1 ст.44 п. 198.1 ст. 198, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755 - VI (зі змінами та доповненнями), у результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість в сумі 11 321 203 грн., у тому числі:

-за 2020 рік - 11321203 грн. (лютий 2020 - 4 336 129грн., липень 2020 -2 798 582 грн., серпень 2020 - 4 186 492 грн.).

На підставі вищезазначених висновків, викладених в акті перевірки відповідачем 20.08.2024 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми «Р» № 7 р., яким ПП «Укр Агро Партнер» яким було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 11321 203 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 2 830 301 грн. (т.1а.с.177-181);

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми «Р» № 7, яким ПП «Укр Агро Партнер» було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 13 678 152 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 1 934 163 грн. (т.1а.с.182-184);

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми «П» № 7, яким ПП «Укр Агро Партнер» було зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 1 236 000 грн. (т.1а.с.185,186).

Позивач погодився з висновками Акту перевірки в частині визначених порушень щодо включення за липень 2019 року до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 46 384 грн. по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником Селянське (фермерське) господарство «Зоря» () (ППР Форми «Р» № 7 від 20.08.2024 p.).

Щодо інших порушень (заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств), які встановлені посадовими особами відповідача в ході перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Згідно пунктів 5, 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Мінфіну України від 31.12.1999р. №318 (надалі - П(с)БО 16 «Витрати»), витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені..

Згідно п. 12 П(с)БО 16 «Витрати» до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, викладеному в пункті 11 цього Положення (стандарту).

Відповідно до п.п. «а» п. 198.1. ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно п. 198.2. ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до абз. 3 п. 198.6. ст. 198 ПК України податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до абз. 2 п. 201.10. ст. 2018ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість, мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Виникнення у платника податку права на податковий кредит та витрати не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства і сплатою податку до бюджету іншими суб`єктами господарювання. Зокрема, платник податку не може нести відповідальність за неподання контрагентом обов`язкових звітів про свою господарську діяльність, а також за інші порушення законодавства.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток та до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів (сертифікатів, дозволів і т.п.), а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Станом на дату здійснення позивачем господарських операцій з контрагентами: ТОВ «АШЛЕНД»; Фермерське господарство «АГРО ПЛЮС 7»; ТОВ «-КВАДРО-»; СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ «БАГАЧАНСЬКИЙ»; СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ «ХИЛЬКІВСЬКИЙ»; Селянське (фермерське) господарство «Підприємець Ліц»; ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «ОТРАДНЕ ПЛЮС»; ТОВ «КОНЦЕПТ ПЛЮС»; ФОП ОСОБА_1 ; Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «САІ» ЛТД, вказані юридичні особи були реально існуючими суб`єктами господарювання, не ліквідовані та не перебували у стані припинення.

До матеріалів справи позивачем долучено копії-фінансово господарських документів щодо господарських взаємовідносин з контрагентами - ТОВ «АШЛЕНД»; Фермерське господарство «АГРО ПЛЮС 7»; ТОВ «-КВАДРО-»; СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ «БАГАЧАНСЬКИЙ»; СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ «ХИЛЬКІВСЬКИЙ»; Селянське (фермерське) господарство «Підприємець Ліц»; ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «ОТРАДНЕ ПЛЮС»; ТОВ «КОНЦЕПТ ПЛЮС»; ФОП ОСОБА_1 ; Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «САІ» ЛТД.

ТОВ "Ашленд" - договір поставки №19112019 від 19.11.2019 р. (поставка соєвої макухи), рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні; видаткові накладні; платіжні документи щодо оплати вартості товару, податкові накладні (т.3а.с.8-174).

ФГ "Отрадне Плюс" - договір поставки № 09101911 від 09 жовтня 2019 року (поставка сої), товарно-транспортні накладні; видаткові накладні; платіжні документи щодо оплати вартості товару, податкові накладні (т.3а.с.190-209).

С(Ф)Г «Підприємець Ліц» - договір поставки №28022007 від 28.02.2020р. (поставка сої), картка рахунку 631, видаткові накладні, акти здачі-приймання транспортних послуг, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, платіжні документи щодо оплати вартості товару (транспортних послуг) (т.3а.с.211-249,т.4а.с.1-108).

ФГ "Агро Плюс 7" договір поставки №02091954 від 02.09.2019 р. (поставка сої), картка рахунку 631, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, платіжні документи щодо оплати вартості товару, (т.5а.с.99-246).

ФОП ОСОБА_1 - договір поставки №09091916 від 09.09.2019р. (поставка сої), договір перевезення вантажу №17091901 від 17.09.2019 р. (транспортні послуги), картка рахунку 631, рахунки на оплату, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, платіжні документи щодо оплати вартості товару (транспортних послуг) (т.6а.с.51-141).

ТОВ "-Квадро-" - договори поставки № 17091917 від 17.09.2019 р. та № 26031916 від 26.03.2019 р., (поставка сої), картка рахунку 631, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, рахунки на оплату, податкові накладні, платіжні документи щодо оплати вартості товару (т.6а.с.207-249,т.7а.с.1-202).

СВК "Хильківський" - договір поставки № 29081911 від 29.08.2019 р. (поставка сої), договір відповідального зберігання №11022004 від 11.02.2020 р., картка рахунку 023, картка рахунку 631, акти приймання-передачі майна по договору №11022004 від 11.02.2020 р., товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, рахунки на оплату, податкові накладні, платіжні документи щодо оплати вартості товару. (т.7а.с.204-250,т.8а.с.1-111).

СВК "Багачанський" - договір поставки № 25091914 від 25 вересня 2019 року (поставка сої), договір відповідального зберігання №1102200 від 11.02.2020 р., картка рахунку 023, картка рахунку 631, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі майна по договору №1102200 від 11.02.2020 р., податкові накладні, рахунки на оплату, платіжні документи щодо оплати вартості товару. (т.8а.с.112-241).

ТОВ фірма «САІ» ЛТД - договір поставки № 27052010 від 27 травня 2020 року (поставка сої), картка рахунку 631, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, рахунки на оплату, платіжні документи щодо оплати вартості товару. (т.8а.с.243-246,т.9а.с.1-250,т.10а.с.1-24).

ТОВ "Концепт Плюс" - договір поставки №19032002 від 19.03.2020 року (поставка сої), картка рахунку 631, податкова накладна, рахунки на оплату, видаткові накладні, платіжні документи щодо оплати вартості товару. (т.10а.с.48-63).

Крім вищевикладеного, факт приймання сої за місцезнаходження позивача від контрагентів підтверджується реєстром відвантажувань насіння сої за періоди, які відповідають періодам одержання товару від ТОВ «АШЛЕНД»; Фермерське господарство «АГРО ПЛЮС 7»; ТОВ «-КВАДРО-»; СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ «БАГАЧАНСЬКИЙ»; СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ «ХИЛЬКІВСЬКИЙ»; Селянське (фермерське) господарство «Підприємець Ліц»; ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «ОТРАДНЕ ПЛЮС»; ТОВ «КОНЦЕПТ ПЛЮС»; ФОП ОСОБА_1 ; Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «САІ» ЛТД (т.10а.с.65-176).

Факт використання одержаного товару від вищевказаних контрагентів, у власній господарській діяльності підтверджується договором на переробку давальницької сировини від 20.03.2019 №20031914 укладеного між позивачем та ТОВ "Транзпостач" та подальшої реалізації одержаної продукції суб`єктам господарювання (т.10а.с.177-214).

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що відповідачем не заперечується та не спростовується факт наявності товарно-матеріальних цінностей одержаних позивачем від контрагентів та їх використання у власній господарській діяльності, але при цьому вказується на невідоме джерело їх походження.

В даному випадку суд дійшов висновку, що позивач не зобов`язаний відстежувати джерело походження товару, який реалізовувався його контрагентами, а в разі встановлення контролюючим органом таких фактів, відповідальність має нести саме та особа, яка вводить товар в обіг, а не добросовісний набувач.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду також неодноразово висловлював позицію, що відповідальність має індивідуальний характер і платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб (постанови від 04 червня 2020 року у справі № 340/422/19, від 10 липня 2020 року у справі № 120/4723/18-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 820/1379/16, від 17 вересня 2020 року у справі № 826/16705/17, від 20 жовтня 2020 року у справі № 806/705/15 тощо).

Отже, порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Тому невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та / або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків. Ця правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 18 грудня 2018 року у справі № 816/1118/17, від 15 січня 2019 року у справі № 809/2918/13-а.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону №996-XIV підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Водночас інший платник податків під час використання такого документа у своєму податковому обліку повинен діяти розумно, добросовісно та з належною обачністю, а також не мати достатніх підстав для сумніву в достовірності даних, внесених до відповідного документа своїм контрагентом, у тому числі стосовно даних щодо можливих дефектів правового статусу такого контрагента, а також щодо підпису та інших засобів ідентифікації представників контрагента, які брали участь у господарській операції.

З огляду на викладене, платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Відповідно до пункту 112.2 статті 112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

В пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Європейський Суд з прав людини визначив, що ...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" вказує, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Верховний Суд у поставові від 25 лютого 2021 року у справі № 640/3515/19 зробив правовий висновок, що законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх. Тому, Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальником правил оподаткування. Отже, чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосередніх контрагентів або третіх осіб у відносинах з контрагентами на предмет виконання ними вимог податкового законодавства.

Наданими до суду доказами позивач належним чином довів та в повному обсязі підтвердив правомірність віднесення відповідних сум до податкового кредиту та формування показників податку на прибуток по взаємовідносинам з контрагентами - ТОВ «АШЛЕНД»; Фермерське господарство «АГРО ПЛЮС 7»; ТОВ «-КВАДРО-»; СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ «БАГАЧАНСЬКИЙ»; СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ «ХИЛЬКІВСЬКИЙ»; Селянське (фермерське) господарство «Підприємець Ліц»; ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «ОТРАДНЕ ПЛЮС»; ТОВ «КОНЦЕПТ ПЛЮС»; ФОП ОСОБА_1 ; Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «САІ» ЛТД на підставі наявних у позивача первинних документів.

Відповідачем не доведено фактів відсутності реального характеру господарських операцій позивача з його контрагентами. Суду не були надані докази про встановлення таких фактів у рішеннях інших судів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, оскаржувані податкові повідомлення-рішення в частині, які оскаржуються позивачем, прийнято відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; нерозсудливо; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тому вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того, суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 30280,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №84 від 18.09.2024р. (т.1а.с.29), який належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, 10.10.2024 представником позивача подано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 12000 грн. (т.11а.с.50,51).

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір від 08.08.2024, акт виконаних робіт від 10.10.2024, рахунок на оплату наданих послуг від 19.09.2024.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми «Р» № 7 від 20.08.2024 p., яким ПП «Укр Агро Партнер» в частині, якою було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 11274 819 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 2 818 705 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми «Р» № 7 від 20.08.2024 p., яким ПП «Укр Агро Партнер» було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 13 678 152 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 1 934 163 грн.;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми «П» № 7 від 20.08.2024 p., яким ПП «Укр Агро Партнер» було зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 1 236 000 грн.

Стягнути на користь ПП «Укр Агро Партнер» (), здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в розмірі 30280,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК