Справа № 300/8614/24
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" січня 2025 р. справа № 300/8614/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Івано-Франківської обласної асоціації платників податків про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків у розмірі 1381,03 грн,-
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі -позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської обласної асоціації платників податків (далі - відповідач) про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків у розмірі 1381,03 грн.
Адміністративний позов мотивований наявністю у відповідача заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, пов`язаною з несвоєчасною виплатою заробітної плати в розмірі 1381,03 грн відповідно до поданого Івано-Франківською обласною асоціацією платників податків звіту по коштах загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, за формою Ф4-ФСС з ТВП за 1 квартал 2011 року, яка передана Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.11.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
Ухвала про відкриття провадження у справі з позначкою "судова повістка" направлена відповідачу за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про що свідчить наявний у справі витяг з відповідного державного реєстру (а.с.13). Однак, кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою установи поштового зв`язку: "за закінченням терміну зберігання".

Крім того, відповідач був повідомлений про розгляд даної справи у порядку ч.1 ст. 130 КАС України, а саме на офіційному веб-порталі судової влади України у встановлений строк було розміщено відповідне оголошення (а.с.21).

Однак, правом на подання відзиву у встановлений судом строк він не скористався.

Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа належить до вирішення за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, судом встановлено таке.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.02.1999 Івано-Франківська обласна асоціації платників податків зареєстрована як юридична особа.

Судом встановлено, що відповідачем, як страхувальником, подано до органу Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звіт по коштах загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням за формою Ф4-ФСС з ТВП за І квартал 2011 року, в якому відповідачем відображено заборгованість по коштах загальнообов`язкового державного соціального страхування, що пов`язана з невиплатою заробітної плати в розмірі 1381,03 грн, як на початок року (01.01.2011), так і на кінець звітного періоду (а.с.7-8).

На час подання позову до суду вищевказана заборгованість залишається не сплаченою.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 21.09.2022 № 2620-IX, що набрав чинності 01.01.2023) уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.

Пунктом 2 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" вищенаведеного Закону України встановлено припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. Кабінету Міністрів України у встановленому порядку вжити заходів, що випливають із цього Закону.

Відповідно до пункту 7 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" стягнення та погашення заборгованості із страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, пенсійне страхування, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у тому числі в судовому порядку, у справах про банкрутство, за виконавчими документами, провадження за якими відкрито до дня набрання чинності цим Законом, здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною другою статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом, а також інших видів заборгованості не застосовується.

Отже, позивач, як територіальний орган Пенсійного фонду України, має повноваження на звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості із страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, строк давності щодо стягнення яких не застосовується.

Як встановлено судом вище, відповідач має заборгованість зі сплати страхових внесків в розмірі 1381,03 грн, яка виникла до 01.01.2011 та відображена Івано-Франківською обласною асоціацією платників податків у Звіті за формою Ф4-ФСС з ТВП на початок року (01.01.2011) і на кінець звітного періоду - 1 кварталу 2011 року.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до 01 січня 2011 року) страхувальники зобов`язані нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, вести облік коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, і своєчасно надавати органам Фонду встановлену звітність щодо цих коштів.

Відповідно до цього Закону постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26 червня 2001 року за № 16 затверджено Інструкцію про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яка була чинною та підлягала застосуванню на час подачі звітності.

Згідно з пунктами 7.3., 7.4., 7.5. вказаної Інструкції страхувальники щоквартально складають у двох примірниках наростаючим підсумком з початку року звіт за формою ф4 - ФСС з ТВП із зазначенням у ньому сум, нарахованих і сплачених страхових внесків та інших надходжень, а також сум, витрачених на виплату допомоги та здійснення інших заходів, фінансування яких проводиться за рахунок коштів Фонду. Звіт страхувальника - роботодавця подається за підписами керівника та головного бухгалтера і завіряється печаткою страхувальника, а добровільно застрахованої особи - за її особистим підписом. Один примірник звіту за формою ф4 - ФСС з ТВП не пізніше 20-го числа наступного за звітним періодом місяця подається до органу Фонду, другий - залишається в бухгалтерії страхувальника.

Частиною 2 статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" передбачалось, що не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", яким запроваджено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, та визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з пунктом 3 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI суми внесків, нарахованих на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

Абзацом п`ятим пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI передбачено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Згідно з абзацом шостим пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Відтак, стягнення зі страхувальників заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, яка не сплачена у період до 01.01.2011 здійснюється відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості.

Згідно із підпунктом 1.3. пункту 1 постанови правління Фонду соціального страхування України за № 28 від 12.12.2018 "Про деякі питання обліку заборгованості страхувальників зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України" стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.2001 № 16, погодженою з Національним банком України 02.10.2001, що діяла на момент виникнення такої заборгованості.

Згідно з абзацом третім пункту 5.1 Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.2001 № 16 не сплачені в строк страхові платежі стягуються в доход Фонду зі страхувальника, згідно з Порядком надіслання органам державної податкової служби подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків та інформації про скасування або зміну суми нарахованого податкового зобов`язання за рішенням суду (господарського суду) від інших контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2001 року № 1387, та Угоди про інформаційне співробітництво між Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Державною податковою адміністрацією України від 25.04.2003 року. Указані платежі можуть стягуватись із страхувальника також у судовому порядку.

Отже, відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення у відповідача відповідної заборгованості в період до 01.01.2011 стягнення зі страхувальників заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, могло здійснюватися, як в адміністративному порядку - згідно з Порядком надіслання органам державної податкової служби подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків та інформації про скасування або зміну суми нарахованого податкового зобов`язання за рішенням суду (господарського суду) від інших контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2001 за № 1387, так і в судовому порядку.

На виконання вимог частин 5 та 7 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 21.09.2022 № 2620-IX, управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області забезпечено передачу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області особових справ страхувальників Івано-Франківської області, які станом на 01.01.2023 мають заборгованість зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України, в тому числі з капіталізованих платежів, що оформлено актом приймання-передачі від 28.03.2023 (а.с.6).

Як з`ясовано судом, на початок 2011 року (рядок 1 Звіту), тобто станом на 01.01.2011 відповідач допустив заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності в сумі 1381,03 грн, що підтверджується звітом по коштах загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, за формою Ф4-ФСС з ТВП за 1 квартал 2011 року (а.с.7-8).

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано. Разом з тим, суд вважає, що наявність обов`язку у відповідача щодо погашення вищевказаного боргу є визначальною для вирішення цього спору.

Ураховуючи вищевикладене, оскільки на час розгляду справи заборгованість зі сплати страхових внесків відповідачем в добровільному порядку не сплачена, відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи позивача, суду не пред`явлено, тому суд вважає, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення з Івано-Франківської обласної асоціації платників податків заборгованості зі сплати страхових внесків, пов`язану з несвоєчасною виплатою заробітної плати, за 1 квартал 2011 року у розмірі 1381,03 грн. є обґрунтованими, а позов таким, що належить до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по сплаті судового збору не належать до відшкодування позивачу. Доказів понесення інших витрат суду не надано.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Івано-Франківської обласної асоціації платників податків (, вул. Незалежності, 34, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) заборгованість зі сплати страхових внесків, пов`язану з несвоєчасною виплатою заробітної плати, за 1 квартал 2011 року в сумі 1381,03 грн (одна тисяча триста вісімдесят одна гривня три копійки).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Гомельчук С.В.