Справа № 420/37144/24
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Державного реєстратора виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області Шведенко В.В. про скасування обтяження,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» 29.11.2024 засобами поштового зв`язку звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Державного реєстратора виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області Шведенко В.В. (зареєстрований канцелярією суду 02.12.2024), у якому просить суд:

скасувати обтяження у вигляді податкової застави з земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:3276 площею 41,3452 га (номер запису про обтяження 40664183, дата державної реєстрації - 22.02.2021, державний реєстратор - Шведенко В.В., Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської обл., суб`єкт обтяження - Головне управління ДПС в Одеській обл., боржник - ТОВ «Індустріальний парк «Центральний»).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у вказаній справі є зняття обтяження у вигляді податкової застави, накладене на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:3276 площею 41,3452 га.

Вказана земельна ділянка перебувала в іпотеці АТ «Ощадбанк» на підставі договору іпотеки, укладеного 12.01.2018 між банком та ТОВ «Індустріальний парк «Центральний» з метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Іст Оілс-Україна» за кредитним договором.

З тексту позовної заяви вбачається, що через невиконання ТОВ «Іст Оілс-Україна» кредитних зобов`язань, 11.05.2019 приватним нотаріусом КМНО Чорнєй В.В. за заявою банку було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно ТОВ «Індустріальний парк «Центральний» для часткового погашення заборгованості ТОВ «Іст Оілс-Україна», який направлено банком до примусового виконання приватному виконавцю Парфьонову Г.В., яким було відкрито виконавче провадження № 65788028.

З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва від 29.02.2024, виданого приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., вбачається, що відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», статті 41 Закону України «Про іпотеку», на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Геннадієм Володимировичем 10.01.2024 року, що АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», належить на праві власності майно, що складається з земельної ділянки площею 41,3452 га., кадастровий номер :02:002:3276, оскільки майно не реалізовано/торги не відбулися і стягувач АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» виявило бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ТОВ «Індустріальний парк «Центральний».

На підставі вказаного свідоцтва 29.02.2024 до Державного реєстру речових прав було внесено запис про право власності АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:3276 площею 41,3452 га.

21.10.2024 АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» засобами поштового зв`язку на адресу Головного управління Державної податкової служби було надіслано лист № 55/2-08/53 від 17.10.2024 з проханням скасувати обтяження у вигляді податкової застави з земельної ділянки, яка належить банку на праві власності, з кадастровим номером :02:002:3276 площею 41,3452 га (номер запису про обтяження 40664183, дата державної реєстрації - 22.02.2021, державний реєстратор - Шведенко В.В., Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської обл., суб`єкт обтяження - Головне управління ДПС в Одеській обл., боржник - ТОВ «Індустріальний парк «Центральний»).

25.12.2024 через систему «Електронний суд» представником відповідача було подано відзив, в якому Головне управління Державної податкової служби в Одеській області просить у задоволенні позову позивача відмовити.

Як вбачається з відзиву Головного управління Державної податкової служби в Одеській області за даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС станом на 12.11.2024 по ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ ПАРК «ЦЕНТРАЛЬНИЙ» () обліковується податковий борг по земельному податку з юридичних осіб (кбк 18010500, Великодолинська ТГ) у сумі 6 573 872,21 гривень

Відповідно до абз. 2 п. 10 розділу ІІ наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку застосування податкової застави контролюючими органами» від 16.06.2017 № 586 опис майна ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ ПАРК «ЦЕНТРАЛЬНИЙ» () проведено за інформацією з відповідних установ, організацій, які забезпечують ведення державних реєстрів (кадастрів) та складено акт опису майна від 07.08.2020 № 44/15-32-53-09-16, яким описана земельна ділянка для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для розміщення об`єктів промислово-складського призначення. Загальна площа 41,3452 га. Кадастровий номер :02:002:3276. Форма власності приватна.

На підставі вказаного опису майна ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ ПАРК «ЦЕНТРАЛЬНИЙ», державним реєстратором виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської обл ОСОБА_1 22.02.2021 було внесено оскаржуване обтяження у вигляді податкової застави на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:3276 площею 41,3452 га, відповідно до якого суб`єктом обтяження є Головне управління ДПС в Одеській обл., а боржником - ТОВ «Індустріальний парк «Центральний».

Відповідач у відзиві посилаючись на положення статей 88, 89, 92, 93 Податкового кодексу України вказує на відсутність правових підстав для звільнення з податкової застави описаного майна боржника ТОВ «ІНДУСТРІАЛЬНИЙ ПАРК «ЦЕНТРАЛЬНИЙ» ().

Як вбачається з наданого до суду через систему «Електронний суд» 27.12.2024 представником позивача відповіді на відзив відповідача, 31.10.2024 були проведені електронні торги, переможцем торгів з правом на укладення з АТ «Ощадбанк» договору(ів) оренди з викупом трьох земельних ділянок за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, с. Молодіжне, вул. Виноградна, 21/1, в т.ч. й Земельної ділянки, стало ТОВ «Коммодити Транслекс», що підтверджується протоколом проведення електронних торгів. Однак, як зазначалось в позові, через наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження на Земельну ділянку у вигляді податкової застави, АТ «Ощадбанк» не в змозі здійснити правомочності власника та укласти з переможцем торгів нотаріально посвідчений договір оренди з викупом Земельної ділянки, чим порушуються норми ст.ст.319, 321 ЦК України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Справою адміністративної юрисдикції в розумінні пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин.

Спір у цій справі виник через наявність перепон у АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» здійснити правомочності власника щодо можливості укладання з переможцем торгів нотаріально посвідченого договору оренди з викупом земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:3276. При цьому, позивач набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:3276 в 2024 році, тобто після накладення спірного публічного обтяження в 2021 році, та не є суб`єктом правовідносин з питань виникнення та погашення податкової застави.

За таких обставин, предметом судового розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення податкового органу як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки усунення перешкод у здійснити правомочностей власника відповідної земельної ділянки, що вказує на приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з положеннями пункту 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

За змістом частин першої, другої статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав.

З огляду на зміст позовних вимог, характер спірних правовідносин та враховуючи суб`єктний склад учасників справи, суд дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим, а в силу наведених приписів частини першої статті 20 ГПК України має вирішуватися судами за правилами господарського судочинства.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 804/15129/15 та позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 809/1035/17.

Згідно з частини 2 статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до частини 6 статті 143 КАС України у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

Положеннями пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Приймаючи до уваги, що на момент постановлення вказаної ухвали заява про розподіл судових витрат від позивача не надходила, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 238, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі за позовом Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Державного реєстратора виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області Шведенко В.В. про скасування обтяження закрити.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява з заявленими позивачем позовними вимогами підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Роман КАРАВАН

.