Справа № 420/28692/24
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув у письмовому провадженні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Головне управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Головне управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить:

Визнати протиправними дії Головного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 30.05.1989 року по 12.07.1991 року в підприємстві «Одеський таксопарк №2»,періоду роботи з 30.05.1989 року по 02.02.2002 року в ТОВ «Пантера» та періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.03.2002 року по 31.12.2009 року;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 наступні періоди:

період роботи з 30.05.1989 року по 12.07.1991 року в підприємстві «Одеський таксопарк №2»;

період роботи з 30.05.1989 року по 02.02.2002 року в ТОВ «Пантера»;

період здійснення підприємницької діяльності з 01.03.2002 року по 31.12.2009 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 30.08.2024 за № 4 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідної кількості страхового стажу. Позивач зазначає, що факт його роботи з 30.05.1989 року по 12.07.1991 року в підприємстві «Одеський таксопарк №2», періоду роботи з 30.05.1989 року по 02.02.2002 року в ТОВ «Пантера», підтверджується трудовою книжкою позивача. Позивач зазначає, що не може нести відповідальність за допущені під час її оформлення помилки. Щодо періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.03.2002 року по 31.12.2009 року, позивач надав відповідь ДПС, яка підтверджує факт провадження господарської діяльності у вказаний період та сплати єдиного внеску. На підставі наведеного, позивач вважає рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України у Чернівецькій області незаконним, а своє право на отримання пенсії за віком - порушеним, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 18.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

26.09.2024 року від представника відповідача, надійшов відзив на позов, згідно якого ГУ ПФУ в Одеській області не розглядало по суті заяву позивача про призначення пенсії. ГУ ПФУ в Чернівецькій області не зараховано зазначені у позові періоди трудової діяльності позивача до страхового стажу, а не ГУ ПФУ в Одеській області.

Ухвалою суду від 15.11.2024 року, суд залучив до участі у справі у якості другого відповідача ГУ ПФУ в Чернівецькій області.

06.12.2024 року від представника відповідача, ГУ ПФУ в Чернівецькій області, надійшов відзив на позов, згідно з яким, при опрацюванні наданих Позивачем документів по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії за віком, Головним управлінням розраховано стаж, який склав 24 роки 9 місяців 2 дні, стаж для визначення права на пенсію 25 років 1 місяць 12 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: - періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки не зазначено дату народження та відсутня дата заповнення трудової книжки, що не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Було повідомлено позивача, що необхідно надати уточнюючі довідки: періоди роботи з 30.05.1989 по 12.07.1991, з 02.07.1997 по 02.02.2002, оскільки запис звільнення не завірено печаткою, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок. Водночас повідомляємо, що період з 01.02.1999 враховано до страхового стажу згідно даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб. періоди роботи з 23.07.1991 по 01.07.1992, оскільки запис про звільнення засвідчений не чітким відбитком печатки, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок. Повідомляємо, що даний період враховано до страхового стажу згідно довідки про заробітну плату та акту перевірки заробітної плати від 14.08.2024 №1500-1002-1/7330. Для зарахування періодів роботи з трудової книжки необхідно надати трудові угоди або належним чином оформлені довідки про підтвердження наявного трудового стажу відповідно до Постанови №637 від 12.08.1993. Також не зараховано період здійснення підприємницької діяльності з 01.03.2002 по 31.12.2009, оскільки відсутня інформація про систему оподаткування та в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані за вказаний період. Враховуючи вищенаведені факти та норми чинного законодавства вважаємо, що в діях Таким чином, у позивача відсутній необхідний стаж для призначення пенсії за віком, а саме не менше 31 років.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Судом встановлено, що 23.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вказана заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 30.08.2024 року № 94 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. У рішенні зазначено, що необхідний страховий стаж становить 31 рік. Страховий стаж позивача визначено 24 роки 9 місяців 2 дні, стаж для визначення права на пенсію 25 років 1 місяць 12 днів.

За доданими документами, до страхового стажу не зараховано:

періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки не зазначено дату народження та відсутня дата заповнення трудової книжки, що не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників;

повідомлено позивача, що необхідно надати уточнюючі довідки: періоди роботи з 30.05.1989 по 12.07.1991, з 02.07.1997 по 02.02.2002, оскільки запис звільнення не завірено печаткою, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок;

повідомлено, що період з 01.02.1999 враховано до страхового стажу згідно даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб;

щодо періоду роботи з 23.07.1991 по 01.07.1992 вказано, запис про звільнення засвідчений не чітким відбитком печатки, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок, проте, даний період враховано до страхового стажу згідно довідки про заробітну плату та акту перевірки заробітної плати від 14.08.2024 №1500-1002-1/7330;

не зараховано період здійснення підприємницької діяльності з 01.03.2002 по 31.12.2009, оскільки відсутня інформація про систему оподаткування та в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані за вказаний період.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) є спеціальним законом, яким визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058, закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частина 1 ст. 26 Закону № 1058 передбачає, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Закону № 1058 питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» (надалі Закон № 1788), відповідно до ст. 56 якого до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв, при цьому зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до ст. 62 Закону України № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На момент внесення у трудові книжку позивача записів була чинна Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах та організаціях, затверджених постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974 року (далі Інструкція № 162). Згідно пунктів 2.2, 2.3 Інструкції № 162, заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Пунктом 2.4 Інструкції № 162 передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 162, питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 «Про трудові книжки робітників та службовців» та даною Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 13 вказаної постанови «Про трудові книжки робітників та службовців», при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою.

При цьому, відповідно до пункту 18 вказаної постанови, відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі № 754/14898/15-а, підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Суд встановив, що трудова книжка ОСОБА_1 НОМЕР_2 від 01.09.1981 року містить всі записи про періоди роботи позивача. Суд вважає, що оскільки записи у трудовій книжці позивача внесені послідовно, не містять виправлень, то недоліки допущені посадовими особами кадрових відділів, які були відповідальними за правильність оформлення трудової книжки позивача, не можуть бути підставою для не зарахування періодів роботи з 30.05.1989 по 12.07.1991, з 02.07.1997 по 02.02.2002 до страхового стажу позивача.

Також, суд встановив, що згідно з листом ГУ ДПС в Одеській області від 05.01.2024 року № 296/6/15-32-24-07-10, ФОП ОСОБА_1 перебував на обліку з 04.02.2002 року по 07.11.2017 року в Київській ДПІ ГУ ДПС в Одеській області на спрощеній системі оподаткування та сплачував єдиний податок з фізичних осіб у період з 01.03.2002 року по 31.12.2010 року.

Таким чином, позивач надав управлінню Пенсійного фонду докази щодо ведення господарської діяльності та сплати єдиного податку з фізичних осіб у період з 01.03.2002 року по 31.12.2010 року.

Суд зазначає, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.02.2018 року у справі № 826/1460/16 вказано, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального права.

Таким чином, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 30.05.1989 року по 12.07.1991 року в підприємстві «Одеський таксопарк №2»,періоду роботи з 30.05.1989 року по 02.02.2002 року в ТОВ «Пантера» та періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.03.2002 року по 31.12.2009 року є протиправними.

Оскільки зазначені протиправні дії оформлені рішенням відповідача, суд вважає, що з метою ефективного захисту прав позивача, наявні підстави для виходу, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України, за межі позовних вимог ОСОБА_1 та визнання протиправним та скасування рішення Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 30.08.2024 за № 4.

Вимога позивача про зобов`язання зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 наступні періоди: період роботи з 30.05.1989 року по 12.07.1991 року в підприємстві «Одеський таксопарк №2»; період роботи з 30.05.1989 року по 02.02.2002 року в ТОВ «Пантера»; період здійснення підприємницької діяльності з 01.03.2002 року по 31.12.2009 року належить до задоволення, як похідна.

Також, суд вважає, що наявні підстави для зобов`язання ГУ ПФУ в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 23.08.2024 року, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 1211,20 грн. судового збору, які, з урахуванням ч. 1 ст. 139 КАС України, мають бути стягнуті з відповідача ГУ ПФУ в Чернівецькій області на його користь.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257- 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Головне управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 30.05.1989 року по 12.07.1991 року в підприємстві «Одеський таксопарк №2»,періоду роботи з 30.05.1989 року по 02.02.2002 року в ТОВ «Пантера» та періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.03.2002 року по 31.12.2009 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 30.08.2024 за № 4.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 наступні періоди: період роботи з 30.05.1989 року по 12.07.1991 року в підприємстві «Одеський таксопарк №2»; період роботи з 30.05.1989 року по 02.02.2002 року в ТОВ «Пантера»; період здійснення підприємницької діяльності з 01.03.2002 року по 31.12.2009 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, буд. 3, м. Чернівці, Чернівецька обл., 58002, ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65012, ).

Третя особа Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, Одеська обл.,65044, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 13.01.2025 року.

Суддя Н.В. Бжассо