Справа № 480/13667/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 р. Справа № 480/13667/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.06.2024, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, м. Суми, повний текст складено 24.06.24 по справі № 480/13667/23

за позовом Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» (далі за текстом АТ «Сумське машинобудівне НВО «Інжиніринг», позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі за текстом ГУ ДПС у м. Києві, відповідач, контролюючий орган), у якому просило суд:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 18.10.2023р. № 5;

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 18.10.2023р. № 5;

3. Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13, ) судові витрати у розмірі 2147,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність та безпідставність податкових повідомлень-рішень від 18.10.2023 № 5 та від 18.10.2023 № 5, як таких, що прийняті за результатами документальної планової перевірки, проведеної всупереч підпункту 69.35 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, оскільки позивач не входить до виключного переліку платників податків, відносно яких може бути проведена така перевірка.

З посиланням на пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 591-ІХ від 13.05.2020, яким передбачено вичерпний перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України, зауважив, що у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), у якому завершується дія карантину не підлягають застосуванню штрафні санкції за порушення строків сплати до бюджету утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Також заперечував проти визначеного контролюючим органом розміру штрафних санкцій - 25% суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету на підставі пункту 125-1.2 статті 125 ПК України, та як застосовуючи підвищений розмір штрафної санкції, контролюючим органом не вивчались обставини вчинення правопорушення, не досліджувалось питання наявності чи відсутності вини особи, умислу платника податків.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 у справі № 480/13667/23 адміністративний позов Акціонерного товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжинірінг" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 18.10.2023р. № 5.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 18.10.2023р. № 5.

Стягнуто на користь Акціонерного товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжинірінг" (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) судовий збір в сумі 2147,20 грн.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, не надання належної правової оцінки обставинам у справі, прийняття судового рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі; справу розглянути за участю представника ГУ ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про відсутність в діях контролюючого органу ознак протиправності, оскільки несвоєчасне перерахування військового збору та податку на доходи фізичних осіб є податковим правопорушенням, за яке передбачена відповідальність у вигляді застосування штрафних санкцій. Враховуючи, що жодних обставин, які б слугувати підставами для відстрочення сплати позивачем військового збору та податку на доходи фізичних осіб або звільнення платника від нарахування штрафних санкцій та пені за несплату або несвоєчасну сплату військового збору та податку на доходи фізичних осіб, чинним законодавством не передбачено, невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання, так і неналежне виконання є порушенням обов`язків закріплених за платником податків у статтях 16, 36 ПК України.

Звернув увагу на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема положень статей 6 та 9 КАС України щодо прийняття судового рішення за наслідками всебічного, повного і об`єктивного розгляду усіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом, позаяк задля належного встановлення всіх обставин по справі у судовому засіданні повинні бути заслухані пояснення сторін, чого, в свою чергу, зроблено не було.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.08.2023 ГУ ДПС у м. Києві прийнято наказ про проведення документальної планової виїзної перевірки Представництва Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання-Інжиніринг» в м. Києві (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 43587309) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 20.12.2019 по 30.06.2023, валютного законодавства за період з 20.12.2019 по 30.06.2023, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 20.12.2019 по 30.06.2023, іншого законодавства за відповідний період, за результатами якої складено акт перевірки від 02.10.2023 № 62951/ж5/26-15-07-01-03/43587309 (а.с. 8 звор.бік).

23.08.2023 ГУ ДПС у м. Києві складено повідомлення № 111/26-15-07-01-03 про проведення документальної планової виїзної перевірки Представництва Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання-Інжиніринг» (а.с.8).

Перевірка підприємства проводилася в період з 13.09.2023 по 26.09.2023 (а.с.10 звор.бік).

02.10.2023 ГУ ДПС у м. Києві за підсумками перевірки позивача складено Акт № 62951/ж5/26-15-07-01-03 (а.с.10-17).

Згідно висновків перевірки встановлено наступні порушення Представництва:

- пункту 54.2 статті 54, абзацу 2 пункту 57.1 статті 57, пункту 87.9 статті 87, підпунктів 168.1.2, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 171.1 статті 171, підпункту е) пункту 176.1 статті 176, пункту 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: підприємством несвоєчасно сплачено податок на доходи фізичних осіб до відповідного бюджету за період з квітня 2020 року по червень 2023 року.

- пункту 54.2 статті 54, абзацу 2 пункту 57.1 статті 57, пункту 87.9 статті 87, підпунктів 168.1.2, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 171.1 статті 171, підпункту е) пункту 176.1 статті 176, пункту 176.2 статті 176, підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством несвоєчасно сплачено військовий збір до відповідного бюджету за період з квітня 2020 року по червень 2023 року.

На підставі вищезазначеного акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 18.10.2023 № 5, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 44 483 грн, у тому числі: податкове зобов`язання - 11 159,50 грн, штрафні (фінансові санкції), штрафи - 33 326,6 грн (а.с. 25);

- від 18.10.2023 № 5, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 5 724,75 грн, у тому числі: податкове зобов`язання - 2 544,22 грн, штрафні (фінансові санкції), штрафи - 3 180,53 грн (а.с. 26).

Представництвом до Державної податкової служби України була подана скарга на податкові повідомлення - рішення (а.с. 28-30).

Відповідно до рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 15.12.2023 № 37026/6/99-00-06-01-03-06 скарга Представництва залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві без змін (а.с. 31-33).

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень під час судового розгляду не доведено, як того вимагає стаття 77 КАС України, правомірності своїх дій в частині дотримання імперативних вимог ПК України, як передумови для початку проведення перевірки, а відтак, на переконання суду, проведення перевірки за наказом № 4112-п від 23.08.2023 було незаконним.

З огляду на положення підпункту 69.35 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, яким встановлено відмінні від статті 77 ПК України підстави для проведення документальної планової виїзної перевірки, зокрема, спеціальні коло суб`єктів, які підлягають перевірці, порядок формування плану-графіку та внесення змін до річних планів-графіків, порядок повідомлення платників податків про перевірку, та враховуючи, що наказ ГУ ДПС у м. Києві від 23.08.2023 № 4112-п про проведення документальної планової виїзної перевірки Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжинірінг" не містив посилання на підпункт 69.35 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, як на підставу для його видання, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, як таких, що прийняті за висновками неправомірно проведеної перевірки.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів виходить з такого.

В силу приписів частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (надалі ПК України).

Як передбачено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Абзацами першим-четвертим підпункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Колегія суддів констатує, що нормами ПК України встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Отже, у випадку незаконності перевірки прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Така правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 16.02.2016 (справа № 826/12651/14), від 27.01.2015 (справа № 21-425а14) та у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.03.2018 (справа № 1570/7146/12), від 24.10.2018 (справа № 808/1746/15), від 04.02.2019 (справа № 807/242/14).

За висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.11.2019 у справі № 160/8859/18 та від 30.06.2019 у справі № 825/1747/17, суд не повинен надавати оцінку правомірності спірного рішення, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суд від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18, окрім наведених вище висновків, погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення. З урахуванням цього Суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Отже, зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд може не переходити, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення, позивач вправі посилатись на процедурні порушення проведення перевірки та надіслання рішень за результатами перевірки, а суд зобов`язаний надавати правову оцінку таким доводам позивача в першу чергу.

Колегією суддів встановлено, що нормативною підставою для ініціювання та проведення спірної документальної планової перевірки у наказі ГУ ДПС у м. Києві від 23.08.2023 № 4112-п визначено, зокрема, статті 20, 77, 82 ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами), пункт 2 частини 1 статті 13 розділу ІV, стаття 25 розділу VІ Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

В обґрунтування мотивів для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень позивач, зокрема, з посиланням на приписи підпункту 69.35 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України стверджував про відсутність підстав для проведення планової виїзної перевірки АТ «Сумське машинобудівне НВО «Інжиніринг», яке не входить до виключного переліку платників податків, відносно яких у період з 1 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України може бути проведена така перевірка.

Так, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" неодноразово продовжувався та діє станом на сьогоднішній день.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану" від 3 березня 2022 року № 2118-IX, який набрав чинності 7 березня 2022 року.

Законом № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Пунктом 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Відповідно до підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України тимчасово, до 1 серпня 2023 року, планові виїзні документальні податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються.

Водночас, 01.08.2023 набрав чинності Закон України від 30.06.2023 №3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», яким пункт 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено підпунктом 69.35, яким установлено, що тимчасово, на період з 1 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, до плану-графіка проведення документальних планових перевірок можуть бути включені виключно:

1) платники податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції;

2) платники податків, які здійснюють діяльність у сфері організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес);

3) платники податків, які надають фінансові, платіжні послуги.

При цьому формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок та внесення змін до нього здійснюються без урахування вимог, передбачених пунктом 77.2 статті 77 цього Кодексу.

Внесення змін до плану-графіка може здійснюватися щомісячно з урахуванням форс-мажорних обставин, обставин непереборної сили, наявності/відсутності безпечних умов для проведення перевірок, які визначені підпунктом 69.2-1 цього пункту, та з урахуванням вимог, встановлених цим підпунктом.

Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше останнього числа місяця, в якому було затверджено такий оновлений план-графік.

Документальні планові перевірки платників податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), та платників податків, які надають фінансові, платіжні послуги, можуть розпочинатися не раніше ніж через 30 календарних днів, наступних за датою оприлюднення оновленого плану-графіка, за умови надіслання (вручення) таким платникам (їх представникам) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Отже, підпунктом 69.35 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановлено виключний перелік платників податків, відносно яких з 1 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, можуть бути ініційовані та проведені документальні планові виїзні перевірки. При цьому, порядок формування плану-графіку та внесення змін до річних планів-графіків та порядок повідомлення платників податків про таку перевірку є відмінними від передбачених статтею 77 ПК України.

Колегією суддів встановлено, що основним видом діяльності АТ «Сумське машинобудівне НВО «Інжиніринг» є 28.13 Виробництво інших помп і компресорів.

Інші види діяльності: Виробництво гідравлічного та пневматичного устатковання, Виробництво інших машин і устатковання спеціального призначення, н.в.і.у., Виробництво дерев`яної тари, Кування, пресування, штампування, профілювання; порошкова металургія, Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, Професійно-технічна освіта, Діяльність у сфері архітектури, Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук, Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у., Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення, Установлення та монтаж машин і устатковання, Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування.

З наведеного слідує, що діяльність позивача не пов`язана із виробництвом та/або реалізацією підакцизної продукції, організацією та проведенням азартних ігор в Україні (гральний бізнес) чи наданням фінансових, платіжних послуг.

Таким чином, види діяльності позивача не входять до виключного переліку тих, які можуть бути включені до плану-графіка проведення документальних планових перевірок у відповідності до підпункту 69.35 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач відповідає ознакам спеціального кола суб`єктів, визначених у підпункті 69.35 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції надано не було.

Як вбачається з матеріалів справи спірна планова виїзна перевірка Представництва АТ «Сумське машинобудівне НВО «Інжиніринг» була передбачена оновленим планом-графіком від 08.08.2023, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС України 30.08.2023.

Так, за змістом плану документальної планової виїзної перевірки Представництва АТ «Сумське машинобудівне НВО «Інжиніринг», затвердженого заступником начальника Головного управління ДПС у м. Києві 12.09.2023, на підставі статей 20, 77, 82 ПК України, пункту 2 частини 1 статті 13 розділу ІV, статті 25 розділу VІ Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та наказу від 23.08.2023 № 4112-П ГУ ДПС в м. Києві заплановано проведення з 13.09.2023 документальну планову виїзну перевірку Представництва АТ «Сумське машинобудівне НВО «Інжиніринг» тривалістю 10 днів.

Копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення від 23.08.2023 № 111/26-15-07-01-03 із зазначенням дати початку проведення такої перевірки (13.09.2023) було направлено позивачу засобами поштового зв`язку 23.08.2023, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 9) та не спростовується сторонами.

Разом з цим, ініціюючи проведення документальної виїзної перевірки за процедурою, визначеною підпунктом 69.35 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, контролюючим органом у наказі ГУ ДПС у м. Києві від 23.08.2023 № 4112-п не вказано в якості нормативної підстави для її проведення підпункт 69.35 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України.

З огляду на відсутність у наказі ГУ ДПС у м. Києві від 23.08.2023 № 4112-п посилання на підпункт 69.35 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, як на підставу для його видання, слід дійти висновку про відсутність у контролюючого органу підстав для проведення документальної планової перевірки позивача у період з 1 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ.

З урахуванням наведеного вище нормативно-правового обґрунтування, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що проведення відповідачем документальної планової перевірки відбулось з порушенням вимог підпункту 69.35 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, що відповідно нівелює її правові наслідки.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 02 березня 2023 року у справі № 380/13375/21 встановлена судами протиправність наслідків податкової перевірки внаслідок порушення процедури її проведення є достатньою та самостійною підставою для скасування прийнятих за результатами її проведення рішень, що унеможливлює перехід до суті покладених в їх основу податкових правопорушень.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За визначенням, наведеним в частині 1 статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.76 КАС України).

Згідно з частинами 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем, всупереч положень статей 73-75 КАС України не доведено належними та допустимими доказами наявність у поведінці позивача складу податкового правопорушення, у зв`язку з чим відсутні й підстави для застосування відповідних штрафних санкцій до такого платника, що зумовлює визнання податкових повідомлень-рішень від 18.10.2023 № 5 та від 18.10.2023 № 5 про застосування до АТ «Сумське машинобудівне НВО «Інжиніринг» штрафних санкцій у загальному розмірі 50207,76 грн протиправними та скасування їх у судовому порядку.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Водночас, докази, на які відповідач посилається в обґрунтування апеляційної скарги, не підтверджують правомірність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за спірними податковими повідомленнями-рішеннями та були спростовані під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

В силу приписів статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 по справі № 480/13667/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.М. Макаренко С.П. Жигилій