Справа № 460/28712/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/28712/23 пров. № А/857/12647/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року (суддя- Недашківська К.М., ухвалене в м. Рівне) у справі № 460/28712/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видати посвідчення встановленого зразка; зобов`язати відповідача встановити статус члена сім`ї загиблого ветерана війни відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видати посвідчення встановленого зразка з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видачі посвідчення встановленого зразка. Зобов`язано Департамент соціальної політики Рівненської міської ради встановити ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видати посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове про відмову в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції поданий не був.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи (з дитинства), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та медичним заключенням.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 слідує, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 29.03.2004, ОСОБА_2 мав статус учасника бойових дій.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 03.10.2022, ОСОБА_2 був інвалідом 3 групи і мав пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААВ №488083 встановлено, що причиною настання інвалідності ОСОБА_2 є захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Батько позивачки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 .

Згідно витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (Протокол №685 від 10.04.2023) «Захворювання ОСОБА_2 , 1975 року народження, «Жировий гепатоз печінки», підтверджене військово-обліковими документами, свідоцтвом про хворобу №93 від 26.06.2020 ВЛК в/ч НОМЕР_6 , яке в подальшому сприяло розвитку «Печінково-клітинної недостатності. Змішаного цирозу печінки», що згідно лікарського свідоцтва про смерть №86від 21.02.2023, виданого ЦРЛ м. Рівне та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 21.02.2023, виданого Рівненським відділом державної РАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, послужило причиною смерті 21 лютого 2023 року ЗАХВОРЮВАННЯ І ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.»

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради з заявою про надання правового статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.

Однак, листом від 17.11.2023 №05-4772 Департамент соціальної політики Рівненської міської ради повідомив позивача про відсутність підстав для встановлення ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачу відповідного посвідчення, оскільки ОСОБА_2 хоч і належав до ветеранів війни, однак смерть настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, а не внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або воєнних дій та конфліктів.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, позивач звернулася з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (далі-Закон №3551-XII).

Частиною другою статті 2 Закону №3551-XII передбачено, що законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України.

Згідно статті 4 Закону №3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Стаття 7 Закону №3551-XII визначає, хто саме вважається особою з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідно до пункту 1 статті 10 Закону №3551-XII до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

До членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, зазначених у цій статті, відносяться: батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.

Згідно пункту 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 (далі-Положення №302) особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників чи Захисниць України, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації (пункт 2 Положення №302).

Відповідно до абзацу другого пункту 7 Положення №302 «Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім`ї загиблого», «Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України» видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства та донькою померлого ОСОБА_2 , який мав статус ветерана війни - особи з інвалідністю ІІІ групи, причиною настання інвалідності ОСОБА_2 є захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_7 від 12.04.2007 №139 ОСОБА_2 з 04.08.2006 по 12.04.2007 проходив службу у військовій частині НОМЕР_7 (національний контингент українського миротворчого контингенту у Косово), яка входить до складу багатонаціональних сил KFOR і приймає участь в бойових діях.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_8 від 12.06.2020 №179 ОСОБА_2 в період з 28.01.2016 по 02.05.2016, з 30.05.2016 по 04.08.2016, з 28.03.2017 по 02.06.2017, з 10.10.2017 по 22.02.2018 брав участь в антитерористичній операції.

Апеляційний суд звертає увагу, що витягом з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (Протокол №685 від 10.04.2023) підтверджено, що захворювання ОСОБА_2 , сприяло розвитку хвороби, що послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ЗАХВОРЮВАННЯ І ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 був ветераном війни-особою з інвалідністю, який помер (причина смерті) внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби під час воєнних дій та конфліктів.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що на ОСОБА_1 (особа з інвалідністю з дитинства), яка є донькою померлого, поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону №3551-XII.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач безпідставно відмовив позивачці , яка в розумінні пункту 1 статті 10 Закону №3551-ХІІ належить до категорії сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, у встановленні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни з видачею відповідного посвідчення з написом Посвідчення члена сім`ї загиблого, у зв`язку із чим відповідно до наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позовні вимоги необхідно задовольнити.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року у справі № 460/28712/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга