Справа № 140/3892/24
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/3892/24 пров. № А/857/19413/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в електронній формі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року у справі № 140/3892/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дії та бездіяльності протиправними (рішення першої інстанції ухвалене суддею Каленюк Ж.В. в м. Луцьку в порядку письмового провадження; справа в суді апеляційної інстанції сформована у змішаній (паперовій та електронній) формі), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020, 2021, 2022 роки з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання здійснити з 16 лютого 2024 року перерахунок та виплату пенсії за віком з врахуванням раніше виплачених сум відповідно до статті 40 Закону України 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року зверненню за попереднього перерахунку пенсії за віком (за 2020-2022 роки).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що оскільки після призначення пенсії вона продовжувала працювати та відпрацювала не менше 24 місяців, то відмова відповідача у перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки є протиправною.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 10 березня 2005 року ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-ІV, а з 22 серпня 2014 року на підставі поданої позивачем заяви її переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV.

Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати.

Відповідно до розпорядження відповідача від 30 серпня 2016 року № 143949 позивачу проведено перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу 40 років 06 місяців 08 днів з 01 вересня 2016 року, а згідно з рішенням відповідача від 22 листопада 2018 року № 49 - з врахуванням страхового стажу 42 роки 09 місяців 03 дні.

Як слідує з рішень ГУ ПФУ від 24 травня 2021 року та від 24 травня 2023 року № 49, позивачу автоматично проведено перерахунок пенсії (масовий) відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 42 Закону № 1058-ІV. Пенсія з 01 квітня 2023 року обчислена з урахуванням коефіцієнта страхового стажу 0,47000, заробітної плати за періоди роботи з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 роки та з 01 липня 2000 року по 31 липня 2014 року, середнього заробітку по Україні за 2014-2016 роки - 3764,40 грн, який із застосуванням коефіцієнта збільшення показника заробітної плати (1,17 х 1,1 х 1,11 х 1,14) становить 7405,03 грн.

Відповідно до рішення відповідача від 25 лютого 2024 року № 49 позивачу з 01 березня 2024 року проведено перерахунок пенсії за віком (масовий) у зв`язку з індексацією заробітку. Пенсія обчислена з урахуванням страхового стажу 47 років 05 днів, заробітної плати за періоди з 01 січня 1995 по 31 грудня 1999 року, з 01 липня 2000 року по 31 липня 2014 року, середнього заробітку по Україні за 2014-2016 роки - 3764,40 грн, який із застосуванням коефіцієнта збільшення показника заробітної плати (1,17 х 1,1 х 1,11 х 1,14 х 1,0796) становить 7994,47 грн.

Позивач звернулася до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області із заявою від 16 лютого 2024 року про перерахунок її пенсії відповідно до частини другої статті 40, частини четвертої статті 42 Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки (а.с.10). Заява за належністю скерована до ГУ ПФУ у Волинській області, де позивач перебуває на обліку як пенсіонер.

Відповідач листом від 05 березня 2024 року № 3389-2833/Б-02/8-0300/24 повідомив ОСОБА_1 , що з 01 квітня 2021 року та з 01 квітня 2023 року їй було здійснено перерахунки пенсії автоматизованим способом відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 42 Закону № 1058-ІV із врахуванням страхового стажу, набутого після попереднього перерахунку. З 01 березня 2024 року проведено перерахунок пенсії у зв`язку з індексацією, при цьому розмір пенсійної виплати, обчислений з врахуванням страхового стажу тривалістю 47 років 05 днів, середньомісячного заробітку 6807,93 грн за періоди роботи з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1990 року та з 01 липня 2000 року по 31 липня 2014 року та із застосуванням середньої заробітної плати по Україні (7994,47 грн), становить 3382,31 грн. Підстав для застосування нового показника заробітної плати за 2020-2022 роки немає.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернулася до суду.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

За приписами частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Подібні за змістом положення містяться в Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України @Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування@, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 18.05.2018 № 10-1 (далі - Порядок № 10-1), відповідно до пункту 3 якого перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії:

1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;

2) продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу. Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії.

Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Аналіз частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV свідчить, що цією нормою встановлено можливість перерахунку пенсії застрахованій особі, яка продовжувала працювати, з урахуванням додатково набутого нею страхового стажу. Такий перерахунок, на вибір пенсіонера, може здійснюватися або лише з урахуванням додатково набутого страхового стажу за умови перерахунку пенсії із заробітної плати (доходу), з якої ця пенсія була обчислена, або з урахуванням як зазначеного стажу, так і заробітної плати, яку пенсіонер отримував уже після призначення пенсії.

З огляду на вказане під час здійснення перерахунку пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону № 1058-ІV у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К).

Тобто, перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1058-ІV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, та розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 265/84/16-а, від 02.04.2024 у справі № 420/19398/23.

Призначена позивачу з 22 серпня 2014 року пенсія перераховувалася кожних два роки у зв`язку зі зміною страхового стажу (24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії) та виплачується із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, про що видно з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовуються лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або призначення пенсії вперше (частина третя статті 45 Закону № 1058-IV).

Суд першої інстанції вірно підмітив, що позивачу вперше призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV з 22 серпня 2014 року та вона продовжувала працювати, проте не переходила на інший вид пенсії.

До того ж Законом № 1058-IV пенсіонерам з метою збільшення розміру пенсій передбачено проведення індексації (частина друга статті 42). Для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Перерахунки пенсії позивачу проведено відповідачем з 01 квітня 2021 року (коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати - 1,44), з 01 квітня 2023 року (коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати - 1,97), з 01 березня 2024 року (коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати - 2,12).

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в цілому по Україні за 2020-2022 роки з 16 лютого 2024 року.

З врахуванням наведеного, судом першої інстанції підставно задоволено позовні вимоги.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає.

Згідно частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року у справі № 140/3892/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар