Справа № 420/22430/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул.Канатна, буд.83, м.Одеса, 65012), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (; адреса: вул.П`ятницька, буд.83а, м.Чернігів, 14005) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (сформована в системі «Елекронний суд» 16.07.2024 року) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у якій представник позивача просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 09.07.2024 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 01.07.2024;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 01.07.2024;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Одеській області та ГУПФ України в Чернігівській області на її користь понесені судові витрати за сплату судового збору. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі (ст.262 КАС України), постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; витребувано у ГУПФ України в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача, що стосуються предмету та підстав позову.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в ГУПФ України в Одеській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 згідно Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Керуючись своїм правом та досягнувши 60-річного віку, 01.07.2024 року позивач звернулася (через портал електронних послуг) до ГУПФ України в Одеській області із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки. Враховуючи принцип екстериторіальності, ГУПФ України в Чернігівській області розглянуло вказану заяву та прийняло рішення від 09.07.2024 року про відмову в призначені пенсії за віком, оскільки позивачу вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до Закону № 1058-ІV та статті 13 Закону № 1788-ХІІ. Позивач вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим усупереч положенням чинного законодавства, а тому його права підлягають захисту в судовому порядку, внаслідок чого нею подається цей позов до суду. ГУПФ України в Чернігівській області вчинив протиправні дії, які полягають у відмові в призначенні пенсії позивачу відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки,

що передують року звернення за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-IV. П пенсія Позивачу відповідно до Закону № 1058-IV має бути призначена виходячи з показника середньої заробітної плати по Україні за три останні роки, тобто за 2021- 2023 роки, що передували року звернення (2023 рік) за призначенням пенсії за віком до територіального управління Пенсійного фонду України. До аналогічних висновків дійшов також Верховний Суд у своїх постановах від 02.04.2019 у справі № 495/620/17, постанова від 10.04.2019 у справі № 211/1898/17, постанова від 15.05.2019 у справі № 504/503/17, від 23.10.2020 у справі № 528/196/17 та постанові від 17.06.2021 у справі № 336/7438/16-а(2- а/336/53/3017). Також територіальні органи пенсійного фонду України в своїх протоколах про призначення (перерахунок) пенсії виокремлюють пенсію за віком (як пільгову), призначену відповідно до

Закону № 1788-ХІІ, зазначаючи шифр (різновид) пенсії 119, умова призначення Закон № 1788, та пенсію за віком (на загальних умовах), призначену відповідно до Закону № 1058-iv, зазначаючи шифр (різновид) пенсії 101, умова призначення Закон № 1058-IV.

22.07.2024 року ГУПФ України в Одеській області подало копії матеріалів пенсійної справи позивача.

02.08.2024 року ГУПФ України в Одеській області подало відзив на позов, у якому просило відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначило, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні та починаючи з 27.11.2014 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. 01.07.2024 Позивач звернулася через вебпортал до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про переведення з одного виду пенсій на інший. За принципом екстериторіальності ГУПФ України в Чернігівській області було досліджено заяву позивача від 01.07.2024 та винесено Рішення від 09.07.2024 про відмову в перерахунку пенсії, зокрема перехід на інший вид пенсії (за віком відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі по тексту Закон № 1058) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески за три попередні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Закон № 1058 не містить жодних особливостей для обчислення розміру пенсії, призначеної відповідно до ст. 114 Закону № 1058, а отже розмір такої пенсії розраховується на загальних підставах, що в черговий раз підтверджує відповідність даного виду пенсії до пенсії за віком. Аналогічна позиція викладена і у Постанові Верховного Суд від 27.03.2020 року у справі № 335/8983/17 щодо застосування показника середньої заробітної плати при переході на інший вид пенсії. ГУПФ України в Чернігівській області приймаючи рішення від 09.07.2024 року не порушувало жодних прав позивача, а діяло виключно в межах чинного законодавства, тому відсутні підстави для визнання такого рішення протиправним. Позиція позивача в даному спорі ґрунтується виключно на невірному трактуванні положень законодавства.

ГУПФ України в Чернігівській області 21.08.2024 року подало відзив на позовну заяву, у якому просило відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначило, що як вбачається з матеріалів електронної пенсійної справи, позивач з 06.10.2014 отримує пенсію за віком на пільгових умовах Список № 2, призначену відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія за віком на пільгових умовах є різновидом пенсії за віком, оскільки на її призначення мають право особи, які досягай встановленого законодавством України пенсійного віку передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тобто, позивач просить суд перевести на той самий вид пенсії (за віком), в межах ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, підстави для застосування ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при переведенні позивача з дня подання заяви з пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за три календарні роки, що передують року звернення,за призначенням пенсії за віком, за 2021-2023 роки, призначеної відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутні. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29.11.2022 року у справі №560/4589/21.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області з 27.11.2014 року як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

У зв`язку із досягненням пенсійного віку 01.07.2024 позивач звернулася до ГУПФ України в Одеській області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 52).

Заява була розглянута ГУПФ України в Чернігівській області за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 09.07.2024 року відмовлено ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 01.07.2024 року (а.с.24).

У рішенні зазначено, що відповідно до статті 10 Закону 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсій, призначається один вид пенсії за віком. За нормами частини третьої статті 45 Закону 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України. Оскільки, гр. ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, підстави для переведення на інший вид пенсії відсутні. Враховуючи зазначене, прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_1 у перерахунку її пенсії згідно заяви від 01.07.2024 року.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Згідно із ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Ключовим питанням у цій справі є наявність правових підстав для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, у випадку призначення раніше пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом Украі?ни від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною першою ст.9 цього Закону передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Частиною 1 ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно з положеннями ст.114 цього Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків.

Відповідно до ст.27 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

За приписами ч.2 ст.40 цього Закону заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже у випадку призначення пенсії на підставі ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, та тимчасово з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - за 2016 та 2017 роки.

Нормами п.4-4 розд. ХV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 3 ст.45 цього Закону визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже ч.3 ст.45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, в межах одного Закону. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення попереднього виду пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Відповідно до п.2 розділу ХV Прикінцеві положення ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах за списком №1 та на інших роботах за списком №2, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Особи, які працювали повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком №2, в питаннях пенсійного забезпечення мають право на пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте, вид пенсії, що їм призначається - це пенсія за віком, яка згідно з положеннями пенсійного законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності із Законом №1058-ІV.

Як встановлено судом, позивачу 27.11.2014 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, тобто з урахуванням віку та наявного пільгового стажу роботи за Списком №2, передбачених ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням п.2 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Звертаючись із заявою 01.07.2024 року, позивач просила призначити їй пенсію за віком, як особі яка досягла 60-річного віку, із застосуванням показника середньої заробітної плати за три попередні роки, тобто за 2021-2023 роки.

Подана позивачем заява від 01.07.2024 стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), що їй призначена з 27.11.2014, а тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з досягненням ним загального пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV та, відповідно, не може бути застосований при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки. При цьому, законодавством не передбачено подання такої заяви після досягнення пенсіонером, якому призначена пільгова пенсія, пенсійного віку для призначення загальної пенсії за віком. Та у випадку задоволення заяви позивача про переведення (призначення) на пенсію за віком на загальних підставах, буде відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах є різновидом пенсії за віком однак зі зменшенням загального пенсійного віку.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 06.12.2021 у справі №185/951/17, від 17.05.2021 у справі №185/1473/17, від 27.03.2020 року у справі №335/8983/17, від 21.02.2020 року по справі №185/1389/17, від 17.07.2019 року по справі №316/358/17, від 18.06.2020 року у справі №366/709/17.

Оскільки позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка є тією ж пенсією за віком, тільки призначена на певних пільгових умовах через особливості виконуваної трудової функції (зі зниженням пенсійного віку і стажу), підстави для перерахунку розміру такої пенсії після досягнення пенсійного віку (60 років) із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за останні три роки, що передують року звернення (за 2021-2023 роки), відсутні.

В подібних правовідносинах Верховним Судом сформовано правові позиції.

Так, у постановах від 26.11.2024 року №460/2558/24, від 20.03.2018 у справі №336/368/16-а, від 03.04.2018 у справі №753/8128/16-а, від 24.04.2018 у справі №185/1391/17, від 14.05.2019 у справі №337/851/17, від 31.05.2019 у справі № 314/272/17, від 31.05.2019 у справі №185/746/17, від 09.12.2019 у справі №127/17149/17 Верховний Суд дійшов висновку, що статтею 13 Закону №1788-XII для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку. Втім вид пенсії відповідає та порядок її призначення здійснюється на умовах, що визначені Законом №1058-IV. Отже, в даному випадку має місце призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена.

При цьому правові висновки, на які позивач посилається у позовній заяві не є релевантними до обставин цієї справи, оскільки такі правові висновки сформовані щодо обставин справи, у яких особі первинно було призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст.55 Закону №1788-XII, тобто є відмінними від обставин справи, що розглядається судом, що в свою чергу не дозволяє аналогічно застосувати ті ж самі положення законодавства та відповідну правову позицію.

Що стосується посилання позивача на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 23.10.2020 року по справі №528/196/17 та від 17.06.2021 року по справі №336/7438/16-а стосовно наявності у особи, яка отримувала пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 права на призначення пенсії за віком на загальних підставах із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, то у постанові від 06.12.2021 року по справі №185/951/17 Верховний Суд відійшов від такої правової позиції.

Правомірність відступу від такої правової позиції також підтвердив Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 22.10.2024 року у справі №300/5450/23. Так зокрема, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду вважає, що висновки, викладені в раніше ухвалених постановах Верховного Суду від 17.06.2021 у справі №336/7438/16-а, від 13.02.2019 у справі №334/917/17 та інших, у яких викладено правовий висновок про наявність в осіб, яким призначалась пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону 1788-XII, права на призначення пенсії за віком на загальних підставах (після досягнення пенсійного віку) відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії, є такими, що не ґрунтуються на правильному правозастосуванні.

У зв`язку з наведеним, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду вважає за необхідне відступити від таких висновків та сформувати такі:

1) статтею 13 Закону 1788-XII для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови для призначення пенсії за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку;

2) пільгова пенсія за віком, призначена з урахуванням положень Закону 1788-XII, призначається та виплачується в порядку та на умовах, що визначені Законом №1058-IV, а тому особи, які отримують таку пенсію, не мають права на перехід на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону №1058-IV після досягнення ними пенсійного віку.

Під час вирішення аналогічних спорів має враховуватись саме остання правова позиція, про що зробила висновок Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи №755/10947/17.

Враховуючи викладене, ГУПФ України в Чернігівській області, відмовивши позивачу рішенням від 09.07.2024 року у перерахунку її пенсії згідно заяви від 01.07.2024 року, діяло правомірно, що є підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.