Справа № 9901/247/21
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 січня 2025 року

м. Київ

справа №9901/247/21

адміністративне провадження №П/9901/247/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючої судді Коваленко Н.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Берназюка Я.О., Стародуба О.П., Єзерова А.А.,

за участю секретаря судового засідання Буденка В.В.,

учасники справи: представники позивача: Корховий Н.Є., Літинський О.П.

представник відповідача Басай В.О.,

представник третьої особи Шокун О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо приєднання доказів, яким надано гриф секретності «Таємно», та про подальший розгляд у закритому судовому засіданні справи за позовом ОСОБА_1 до Президента України, треті особи: Рада національної безпеки і оборони України, Кабінет Міністрів України, про визнання протиправним та скасування Указу в частині,

УСТАНОВИВ:

1. У червні 2021 року ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Верховного Суду як до суду першої інстанції з позовом до Президента України (далі також відповідач), у якому просить визнати незаконним та скасувати Указ Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» у частині введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України (далі також РНБО) від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а саме позиції 658 додатку №1 (далі також спірний, оскаржений Указ).

2. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

3. 19 серпня 2021 року Верховний Суд ухвалою задовольнив відповідне клопотання Президента України та залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні відповідача, Раду національної безпеки і оборони України та Кабінет Міністрів України.

4. У поясненнях на адміністративний позов, поданих третьою особою - Кабінетом Міністрів України вказується, що уведене в дію оскаржуваним Указом рішення РНБО прийнято на підставі пропозицій, внесених Кабінетом Міністрів України, Службою безпеки України та Національним банком України.

5. Зазначені вище пропозиції Уряду містяться у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 14 травня 2021 року № 442 «Про внесення пропозицій щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», зокрема, у рядку № 95 додатку № 2 до цього розпорядження «Перелік фізичних осіб, до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції)» розділу «Іноземні громадяни та особи без громадянства» наводяться відомості щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Чечня, громадянина Російської Федерації, з застосуванням до нього обмежувальних заходів (відповідно до Закону України «Про санкції»).

6. Кабінет Міністрів України у своїх поясненнях зазначив, що обґрунтуванням необхідності прийняття розпорядження КМУ від 14 травня 2021 року № 442, як про це вказано у пояснювальній записці до проекту цього розпорядження, підготовлено головним розробником проекту - Міністерством внутрішніх справі України, є те, що в умовах складного безпекового середовища, створеного навколо України, та криміногенної ситуації всередині держави організована злочинність становить пряму загрозу для національної безпеки.

7. Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2021 року з ініціативи Суду витребувано, зокрема, від Міністерства внутрішніх справ України - пояснювальну записку до проекту розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 травня 2021 року № 442-р «Про внесення пропозицій щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» з додатками у частині, що стосується позивача - ОСОБА_1 , та усі наявні у Міністерства внутрішніх справ України документи (матеріали), в тому числі, у електронному вигляді, а також відомості що ідентифікують позивача, як суб`єкта до якого пропонувалося застосувати санкції та докази стосовно дій та фактів, що підтверджують наявність підстав для застосування санкцій до позивача.

8. На виконання вимог вищевказаної ухвали Міністерством внутрішніх справ України до Верховного Суду надіслано лист від 19 жовтня 2021 року № 47856/3/14-2021 (а.с. 182, том 1), у якому, окрім іншого повідомляється, що проєкт розпорядження Кабінету Міністрів України «Про внесення пропозицій щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», прийнятий на засіданні Уряду 14 травня 2021 року за № 442-р, яким запропоновано застосування санкцій, у тому числі, до ОСОБА_1 , внесено Міністерством на розгляд Уряду України за ініціативою Національної поліції України.

9. У цьому ж листі Міністерства внутрішніх справ України вказано, що останнє не є розпорядником витребуваних документів.

10. У судовому засіданні, яке відбулось 13 січня 2022 року, відповідачем заявлено клопотання про витребування доказів у Національної поліції України, яке було задоволено Верховним Судом і витребувано від Національної поліції України усі наявні у цього органу документи, матеріали, у тому числі, в електронному вигляді, а також відомості, які слугували підставою для ініціативи внесення на розгляд Кабінету Міністрів України проєкту розпорядження Кабінету Міністрів України «Про внесення пропозицій щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», прийнятого на засіданні Уряду 14 травня 2021 року за № 442-р, яким запропоновано застосування санкцій, у тому числі, до ОСОБА_1 та ідентифікують його, як суб`єкта до якого пропонувалося застосувати санкції та докази стосовно дій та фактів, що підтверджують наявність підстав для застосування санкцій до позивача.

11. 15 лютого 2022 року у автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано лист Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 08 лютого 2022 року № 1467/55/01-2022 (далі також лист ДСР НПУ), у якому повідомлено Верховний Суд про неможливість надання копій документів, які були направлені на розгляд Кабінету Міністрів України і слугували підставою для розгляду проєкту розпорядження цього органу «Про внесення пропозицій щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» на засіданні Уряду 14 травня 2021 року за № 442-р в частині ОСОБА_1 .

12. Ухвалою Верховного Суду від 22 вересня 2022 року визнано неповажними причини неподання Національною поліцією України доказів, витребуваних відповідно до ухвали Верховного Суду від 13 січня 2022 року, й повторно витребувано у Національної поліції України усі наявні у цього органу документи, матеріали, у тому числі, в електронному вигляді, а також відомості, які слугували підставою для ініціативи внесення на розгляд Кабінету Міністрів України проєкту розпорядження Кабінету Міністрів України «Про внесення пропозицій щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», прийнятого на засіданні Уряду 14 травня 2021 року за № 442-р, яким запропоновано застосування санкцій, у тому числі, до ОСОБА_1 та ідентифікують його, як суб`єкта, до якого пропонувалося застосувати санкції, та докази стосовно дій та фактів, що підтверджують наявність підстав для застосування санкцій до позивача.

13. Службовою запискою начальника відділу режимно - секретної роботи від 19 жовтня 2022 року повідомлено головуючу суддю про те, що 18 жовтня 2022 року вказаним відділом від Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - НПУ) отримані докази, на підставі яких НПУ ініційовано застосування персональних спеціальних економічним та інших обмежувальних заходів (санкцій) (вих. НПУ № 55/1-3279Т від 7 жовтня 2022 року, вх. ВС № 55/АС-266т від 18 жовтня 2022 року). Зазначений матеріальний носій секретної інформації надісланий на адресу відділу режимно-секретної роботи на виконання ухвали Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 9901/247/21. Доказам надано гриф секретності «Таємно» відповідно до статті 4.4.9 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 23 грудня 2020 року № 383.

14. У зв`язку з вищевикладеним колегією суддів поставлено на обговорення питання щодо приєднання вищевказаних доказів та здійснення подальшого розгляду цієї справи у закритому судовому засіданні.

15. Вислухавши думку учасників процесу щодо вищезазначених питань, колегія суддів зазначає таке.

16. До основних засад (принципів) адміністративного судочинства, згідно з пунктами 4, 5, 9 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, належать, зокрема: змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; обов`язковість судового рішення; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

17. Відповідно до частин першої, четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

18. Згідно з частиною першою, абзацами першим, другим частини другої, частиною четвертою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

19. За правилами частин першої, третьої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

20. Докази, які надіслані ДСР НПУ на виконання відповідної ухвали Верховного Суду, містять гриф «таємно» й наразі перебувають в секторі режимно - секретної роботи Верховного Суду.

21. Окрім цього, на вимогу Верховного Суду Секретаріатом Кабінету Міністрів України та Міністерством юстиції України у якості доказів надані документи (додатки до супровідного листа Мін`юсту від 11 жовтня 2021 року № 155/189-4-21-ДСК/9.1.1 та до супровідного листа Секретаріату КМУ від 7 жовтня 2021 року № 366/0/2-21-ДСК), які містять службову інформацію та перебувають у матеріалах справи, що розглядається, у томах 1 та 2 документів для службового користування.

22. Згідно з приписами частини другої статті 6 Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію» право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

23. За порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом (частини перша та друга статті 20 вищенаведеного Закону).

24. Частинами першою та третьою статті 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

25. Нормами частин першої, другої статті 6 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VІ «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

26. Частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація:

1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування». Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

27. Єдині вимоги до ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації (далі - документи), що містять службову інформацію, зібрану під час провадження оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, діяльності у сфері оборони держави, та іншу службову інформацію (далі - службова інформація), в органах державної влади, інших державних органах, органах влади Автономної Республіки Крим (далі - установи), визначає Типова інструкція про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 736.

28. За змістом пунктів 76, 85 та 105 цієї Інструкції робота з документами з мобілізаційних питань та з питань спеціальної інформації проводиться в окремо виділених і належним чином обладнаних службових приміщеннях з дотриманням вимог, які унеможливлюють ознайомлення із змістом таких документів сторонніх осіб.

Забороняється використовувати службову інформацію, що міститься в документах з грифом «Для службового користування», для відкритих виступів або опублікування у засобах масової інформації та демонструвати такі документи на стендах, у вітринах на відкритих виставках або в інших громадських місцях.

Документи з грифом «Для службового користування» не дозволяється виносити за межі установи, крім випадків передачі документів на виконання у структурні підрозділи, що розташовуються поза межами основного приміщення установи, та у разі виникнення необхідності в їх узгодженні, підписанні в установах, розташованих у межах одного населеного пункту. Винесення документа з грифом «Для службового користування» за межі установи здійснюється на підставі резолюції керівника установи (його заступника) або керівника структурного підрозділу, в якому такий документ (його проект) підготовлено. При цьому документ повинен бути вкладений у конверт або упакований у такий спосіб, щоб виключити можливість його прочитання.

29. А за змістом пункту 43 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, установа, яка є розробником документа з грифом «Для службового користування», може зазначити на документі інформацію про заборону на розмноження (копіювання) такого документа в інших установах.

30. З аналізу вищевикладених норм законодавства вбачається, що службова інформація, зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці, належить до інформації з обмеженим доступом і така інформація охороняється законом.

31. Зважаючи на вищевикладені приписи законодавства, колегія суддів вважає, що доступ до документів, які містять інформацію з обмеженим доступом і яким присвоєно гриф «Для службового користування», підлягає обмеженню й у за поточних умов не може бути надано нікому, окрім суддів, які входять до складу колегії, визначеної автоматизованим розподілом справи між суддями для її розгляду у Верховному Суді, відповідних працівників Суду та учасників судового процесу.

32. Розгляд цієї справи у відкритому судовому засіданні, з урахуванням закріплених у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України основних засад (принципів) адміністративного судочинства, та передбачених у зв`язку з цим процесуальних заходів, гарантій, прав та обов`язків учасників судового процесу, передбачених цим Кодексом, може призвести до розголошення вищевказаної таємної та службової інформації.

33. Відповідно ж до частини восьмої статті 10 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, визначених законом.

34. Частиною дев`ятою цієї статті передбачено, що про розгляд справи у закритому судовому засіданні постановляється ухвала. Суд ухвалою може оголосити судове засідання закритим повністю або оголосити закритою його частину.

35. Оскільки підстави позову, предмет спору та предмет доказування у справі, що розглядається, вимагають дослідження у судовому засіданні письмових доказів (документів), яким присвоєно гриф секретності «Таємно» та які містять службову інформацію, зібрану під час провадження діяльності у сфері оборони держави, й цим документам присвоєно гриф обмеження доступу «Для службового користування» відповідно до найвищого грифу обмеження доступу, така інформація не підлягає відкритому розголошенню, опублікуванню, демонструванню у відкритих джерелах тощо, то колегія суддів вважає за необхідне проводити подальший розгляд справи в закритому судовому засіданні.

36. При цьому, зважаючи на наявні у учасників цього судового процесу процесуальні права та обов`язки, а також передбачені Кодексом адміністративного судочинства України гарантії у такому процесі, у тому числі щодо участі у дослідженні вищезгаданих доказів, їх обговорення в судовому засіданні, надання пояснень, міркувань та заперечень щодо них, права ставити запитання стосовно таких документів тощо, Верховний Суд вважає, що судові засідання у цій справі підлягають оголошенню закритими повністю.

37. Верховий Суд підкреслює, що розгляд справи та вчинення окремих процесуальних дій у закритому судовому засіданні проводиться з додержанням правил здійснення адміністративного судочинства. Під час такого розгляду можуть бути присутні лише учасники справи, а в разі необхідності - свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі. Суд попереджає зазначених осіб про обов`язок не розголошувати інформацію, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбуваються в закритому судовому засіданні (частина десята статті 10 Кодексу адміністративного судочинства України).

38. Керуючись статтями 10, 77, 79, 248, 256, 266 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Приєднати до матеріалів справи отримані від Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України докази, на підставі яких Національною поліцією України ініційовано застосування персональних спеціальних економічним та інших обмежувальних заходів (санкцій), та яким надано гриф секретності «Таємно» відповідно до статті 4.4.9 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 23 грудня 2020 року № 383.

Подальший розгляд справи № 9901/247/21 проводити у закритому судовому засіданні.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і не оскаржується.

Головуюча суддя Н.В. Коваленко

Судді: С.Г. Стеценко

Я.О. Берназюк

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров