Справа № 420/38889/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відкриття провадження в адміністративній справі

08 січня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , у якому позивач просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та несплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану ОСОБА_1 за період з 01.02.2023 по 01.07.2023 року,

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з 01.02.2023 по 01.07.2023 року.

Позовна заява підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та підсудна Одеському окружному адміністративному суду.

При вирішенні питання про можливість відкриття провадження у справі, судом з`ясовано, що позивач пропустив встановлений КЗпП України строк звернення до суду з цим позовом щодо виплати позивачу додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 сплинув, оскільки заявлені за період з 01.02.2023 по 01.07.2023, та при цьому не надав заяву про поновлення пропущеного строку з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджуються їх поважність.

За вказаного, ухвалою суду від 23.12.2024 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення виявленого судом недоліку, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.

З метою усунення виявленого судом недоліку позову, від представника позивача 02.01.2025 до суду надійшла заява про поновлення процесуального строку, у якій, в обґрунтування наявності підстав для поновлення пропущеного позивачем строку на звернення до суду із даним позовом вказано, що ОСОБА_1 перебував на посаді старшого матросу, оператора, проходячи військову службу в складі Військової частини НОМЕР_1 та брав безпосередню участь у бойових діях, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період з 01.02.2023 року по 01.07.2023 року. Обчислення тримісячного процесуального строку у даному випадку належить здійснювати з моменту фактичного отримання відповіді від Відповідача (вих. № 2074 від 02.07.2024 р.) на адвокатський запит № 4-70 ДТ (В) від 18 червня 2024 року, а саме з 4 липня 2024 року, зі змісту якої позивач і дізнався про не здійснення відповідачем виплати йому додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційного часу участі у таких діях та заходах у зв`язку з тим що не було законних підстав для виплати. Таким чином, днем, коли Позивачу стало відомо про порушення його законного права на належне та своєчасне одержання винагороди за працю є 04 липня 2024 року, а відтак, керуючись положеннями частини першої статті 233 КЗпП України, тримісячний строк на звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору спливає 4 жовтня 2024 року.

Проте, як далі зазначається представником позивача, в період з 04.07.2024 року по 04.10.2024 року процесуальний строк було пропущено з поважних причин, а саме внаслідок проходження Позивачем лікування, що підтверджується відповідними медичними документами.

Так, відповідно до медичної картки стаціонарного хворого №13666/1700, ОСОБА_1 було госпіталізовано 01.10.2024 року з діагнозом гостра люмбалгія (захворювання, при якому людина страждає на гострий поперековий біль різної інтенсивності. Патологія виникає через пошкодження м`язових волокон або хряща міжхребцевого диска.). Виходячи зі змісту запису лікаря приймального відділення від 01.10.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи у приймальному відділенні, знаходився у стані, який унеможливлював прийняття ним усвідомлених рішень та належне розуміння значення своїх дій, оскільки йому було призначено лікування у вигляді знеболюючих препаратів, що знижують увагу. Крім того, ОСОБА_1 мав суттєво обмежену мобільність та пересувався виключно за допомогою інвалідного візка, переживаючи нестерпну біль, внаслідок чого був не здатним для прийняття жодних рішень.

При цьому, представник позивача у заяві також звертає увагу й на те, що лікування Позивача було розпочато ще задовго до початку перебігу строку оскарження, що підтверджується відповідними медичними документами. Зокрема, згідно з медичною картою стаціонарного хворого №7504 від 16.08.2023 року, ОСОБА_1 був госпіталізований та проходив лікування в медичному закладі. Надалі, відповідно до епікризу №5984 від 11.12.2023 року, ОСОБА_1 був повторно госпіталізований 12.10.2023 року, де йому було поставлено діагноз: «Помірно виражений розлад адаптації у вигляді тривожно-інсомнічної реакції, що розв`язався» (F43.22). Починаючи з серпня 2023 року ОСОБА_1 перебуває під постійним медичним наглядом та проходить тривале лікування у зв`язку із різноманітними захворюваннями, що значно обмежувало його можливість реалізовувати свої права, зокрема у частині своєчасного звернення до суду. Отже, внаслідок хвороби Позивач був позбавлений можливості ефективно комунікувати зі своїм представником щодо належної підготовки процесуальних документів, визначення змісту правової позиції та погодження безпосереднього звернення до суду з позовною заявою.

В свою ж чергу представник Позивача, будучи позбавленим можливості комунікації з клієнтом, не мав підстав для самостійно прийняття рішення щодо подання позовної заяви без попереднього узгодження правової позиції та отримання згоди клієнта, оскільки такі дії могли б суперечити інтересам клієнта та порушити принципи здійснення адвокатської діяльності. Щойно стан Позивача покращився, що дало змогу налагодити комунікацію з представником, було невідкладно вжито заходів для подання до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності відповідача та зобов`язання його вчинити певні дії.

Відтак, на думку представника позивача, ОСОБА_1 з поважних причин пропустив встановлений законом строк для звернення до суду із даним позовом, внаслідок перебування на постійному лікуванні, наявності у нього складного фізичного та психологічного стану, який не сприяє належній реалізації прав та обов`язків.

Оцінюючи доводи заявника, суд враховує таке.

Строки звернення до суду з адміністративним позовом передбачено у ст.122 КАС України.

При цьому, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин №2352-IX від 01.07.2022, який набрав чинності 19.07.2022, назву та частини першу і другу статті 233 та текст статті 234 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

При цьому, силу приписів ст.234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України , не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому після указаної дати, строк для звернення до суду з позовними вимогами стосовно перерахунку грошового забезпечення обмежений 3-ма місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а стосовно виплати всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - 3-ма місяцями з дня одержання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Отже, в спірному випадку, позивачем пропущено строк звернення до суду із цим позовом.

Водночас, суд також враховує, що в силу приписів ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, суд також зауважує, що норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому, причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) обставина виникла протягом строку, який встановлений законом або судом; 4) обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

За вказаного, проаналізувавши наведені у заяві про поновлення процесуального строку доводи представника позивача, додані до заяви докази на їх підтвердження, суд вважає наявними підстави для поновлення пропущеного строку для звернення до суду із цим позовом, визнаючи причини його пропуску поважними.

Адміністративний позов подано з дотриманням вимог статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви відповідно до ст. 169 КАС України, а також підстав для відмови у відкритті провадження у справі згідно зі ст. 170 КАС України не встановлено.

Тому суд вважає за необхідне прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи критерії, визначені ч.3 ст.257 КАС України, якими суду слід керуватися при вирішенні питання про розгляд справи за правилами загального або спрощеного позовного провадження та виходячи із змісту заявлених позовних вимог, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Також, судом з`ясовано, що до позову представником позивача також додано клопотання про витребування додаткових письмових доказів по справі, які на його думку мають значення для правильно вирішення цієї справи та встановлення спірних обставин справи, та які самостійно отримати не зміг.

За приписами статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Дослідивши матеріали позовної заяви, виходячи з встановленого статтею 9 КАС України принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а також приписів ст.ст. 77, 79, 80 КАС України, суд вважає за можливе задовольнити заявлене представником позивача клопотання та витребувати від відповідача зазначені докази по справі, для з`ясування всіх обставин у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 12, 77, 79, 80, 171, 243, 248, 257-262 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання представника позивача та поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із цим позовом.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для надання до суду відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України. До відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих доказів іншим учасникам справи.

Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ч.4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Витребувати у відповідача:

- належним чином завірені копії з Журналу бойових дій (вахтового журналу) та/або журналу ведення оперативної обстановки (щодо підтвердження/спростування безпосередньої участі у бойових діях та/або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, старшого матроса ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за період з 01.02.2023 року по 01.07.2023 року;

- належним чином завірені копії бойових наказів (розпоряджень (Витяги)) (що підтвердження безпосередньої участі у бойових діях та/або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, старшого матроса ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за період з 01.02.2023 року по 01.07.2023 року;

- належним чином завірені копії рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) (щодо підтвердження безпосередньої участі у бойових діях та/або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, старшого матроса ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за період з 01.02.2023 року по 01.07.2023 року.

Витребувані документи та інформацію надати до суду у строк, встановлений відповідачу для надання відзиву на позовну заяву.

У разі неможливості надання /відсутності будь-якого з витребуваних судом документів, - надати до суду письмові пояснення, із зазначенням причин неможливості надання /відсутності таких документів у той самий строк.

Повідомити військову частину НОМЕР_1 , що у разі невиконання (неналежного виконання) вимог суду в частині надання витребуваних доказів, до нього можуть бути застосовані заходи процесуального примусу, а до осіб, які не виконують ухвалу суду, яка набрала законної сили або неналежним чином виконують обов`язки, які покладені на них, як на учасників судового процесу - відповідальність, яка передбачена чинним законодавством.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позов для подання відповіді на відзив, яка повинна відповідати вимогам ст. 163 КАС України, з наданням суду доказів надіслання відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень, які повинні відповідати вимогам ст. 164 КАС України, з наданням суду доказів надіслання заперечень і доданих до них доказів іншим учасникам справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://adm.od.court.gov.ua/sud1570/.

Копію ухвали направити учасникам справи, разом з інформацією про їхні процесуальні права та обов`язки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА