Справа № 300/8028/24
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" січня 2025 р. справа № 300/8028/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Гомельчука С.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 5765,50 грн, -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 5765,50 грн.
Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача податкового боргу, що виник внаслідок несплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 4435 грн та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 1330,50 грн відповідно до самостійно поданої податкової декларації про майновий стан і доходи від 26.04.2024 №4706 за 2023 рік. Враховуючи, що відповідачем у добровільному порядку вказаний податковий борг не погашено, позивач, реалізовуючи свої законні повноваження, звернувся до суду.
Ухвалою від 12.11.2024 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження в справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
Ухвала про відкриття провадження у справі з позначкою "судова повістка" направлена відповідачу за адресою місця проживання. Однак, кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою установи поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч.11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Крім того, відповідач був повідомлений про розгляд даної справи у порядку ч.1 ст. 130 КАС України, а саме на офіційному веб-порталі судової влади України у встановлений строк було розміщено відповідне оголошення.

Проте, ОСОБА_1 правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористався.

Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа належить до вирішення за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДПС в Івано-Франківській області як платник податків.

Судом з`ясовано, що за ОСОБА_1 облікується податковий борг, який виник внаслідок несплати:

- податку на доходи з фізичних осіб у сумі 4435 грн відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи №4706 від 26.04.2024 за звітний період - 2023 рік (а.с.4-5);

- військового збору у сумі 1330,50 грн, що виник відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи №4706 від 26.04.2024 за звітний період - 2023 рік (а.с.4-5).

На виконання вимог абзацу 1 пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області надсилалась відповідачу податкова вимога форми "Ф" від 27.08.2024 за № 0-0919 (а.с.6-7).

У встановлений законом строк та ігноруючи податкову вимогу, ОСОБА_1 податкове зобов`язання добровільно не сплачено. Сума податкового боргу відповідача внаслідок непогашення податку на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатам річного декларування, військового збору складає 5765,50 грн , що спонукало позивача звернутись до суду з позовом про стягнення такої заборгованості з відповідача.

Вирішуючи цей спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі- ПК України), зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 179.1. статті 179 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пп.164.1.3. п.164.1.ст. 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Згідно з положеннями пункту 162.1 статті 162 ПК України, платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

За приписами пункту 16-1 підр.10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.54.1. ст 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Як з`ясовано судом, відповідачем не сплачено у повному обсязі суму узгодженого податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік.

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

У пункті 14.1.175 статті 14 ПК України зазначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З урахуванням пункту 59.5 даної статті ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як судом зазначено вище, позивачем, на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу надіслано податкову вимогу, проте, вжиті контролюючим органом заходи, не призвели до погашення заборгованості.

Наявність непогашеного податкового боргу в розмірі 5765,50 грн підтверджується наявними у справі документами: довідкою позивача про борг ОСОБА_1 за платежами, витягом з інтегрованої картки платника податку на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатам річного декларування, податковою вимогою із детальним розрахунком.

Існування податкового боргу відповідач не спростував та не надав доказів, які б свідчили про сплату заборгованості, що є предметом стягнення.

Відтак, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 5765,50 грн, доказів сплати якого відповідач суду не надав, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 заявленого податкового боргу.

Ураховуючи те, що спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) не належать до стягнення з відповідача.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід бюджету податковий борг на суму 5765,50 грн (п`ять тисяч сімсот шістдесят п`ять гривень п`ятдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.