Справа № 560/12041/24
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

09 січня 2025 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною щодо незвільнення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправним рішення військової частини НОМЕР_1 , яке прийнято за результатом розгляду рапорту солдата ОСОБА_1 .

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути направлений рапорт з долученими копіями документів на звільнення ОСОБА_1 та прийняти рішення про звільнення солдата ОСОБА_1 за статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення з військової служби, оскільки його мати - ОСОБА_2 має групу інвалідності та потребує постійного стороннього догляду.

Проте відповідач повідомив, що підстав для звільнення ОСОБА_1 немає.

Ухвалою суду від 22.08.2024 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Військова частина НОМЕР_1 подала відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що 25.06.2024 позивач звернувся з рапортом про звільнення з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю - ОСОБА_2 .

У звільненні за цією підставою ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки до рапорту не додано документів, що підтверджують відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення особи, яка є особою з інвалідністю та потребує постійного догляду. Крім того, до рапорту не додано документів, що підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 .

Вказує, що до рапорту від 25.06.2024 позивачем додано копію довідки серії 12 ААГ №942617 від 02.05.2024 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, відповідно до якої ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання та не потребує постійно стороннього догляду.

Крім того, висновок №3773 від 18.06.2024 про наявність порушення функції організму через які невиліковно хворі особи не зможуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (форма 080-4/о) не підтверджує необхідність постійного догляду за ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю позивача.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №942617 від 02.05.2024 ОСОБА_2 є особою з інвалідністю II групи, довічно.

Згідно висновку ЛКК Комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна лікарня" про наявність порушення функції організму через які невиліковно хворі особи не зможуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №3773 від 18.06.2024, ОСОБА_2 рекомендовані соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Згідно довідки ЛКК Комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна лікарня" від 15.06.2024 ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду.

ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення з військової служби на підставі п.п. "г" п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", оскільки його мати - ОСОБА_2 має групу інвалідності та потребує постійного стороннього догляду.

Рішенням щодо розгляду рапорту солдата ОСОБА_1 , механіка-водія 1 евакуаційного відділення 3 евакуаційного взводу евакуаційної роти ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 позивачу відмовлено у задоволенні рапорту.

В рішенні зазначено, що до рапорту не додано документів, що підтверджують відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення особи, яка є особою з інвалідністю та потребує постійного догляду. До рапорту не додано документів, що підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за одним із своїх батьків.

До рапорту солдата ОСОБА_1 додано копію довідки серії 12 ААГ №942617 від 02.05.2024 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, відповідно до якої ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання та не потребує постійно стороннього догляду.

Висновок №3773 від 18.06.2024, від 15.03.2024 про наявність порушення функції організму через які невиліковно хворі особи не зможуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (форма 080-4/о) не підтверджує необхідність постійного догляду за ОСОБА_2 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції станом на 20.06.2024) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, зокрема, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Згідно з ч.12 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Отже, положеннями Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що для звільнення з військової служби військовослужбовець має довести відсутність у матері позивача інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати за нею постійний догляд, або неможливості здійснення постійного догляду за матір`ю позивача такими особами через їх самостійну потребу в постійному догляді за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджених указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008) військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Відповідно до п.14.10 розділу XIV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170 документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби.

Відповідно до абз.4 п.241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Так, позивачем подано відповідачу рапорт від 25.06.2024 про звільнення з військової служби у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю - ОСОБА_2 .

Однак, суд звертає увагу, що рішенням військова частина НОМЕР_1 відмовила позивачу у звільненні з військової служби.

За позицією відповідача, до рапорту про звільнення з військової служби позивачем, не додано документів, що підтверджують відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення особи, яка є особою з інвалідністю та потребує постійного догляду. Також, до рапорту не додано документів, що підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 .

Суд вважає подані позивачем до рапорту про звільнення з військової служби від 25.06.2024 документи належними і достатніми для підтвердження того, що ОСОБА_2 (мати позивача) є особою з інвалідністю ІІ групи (довічно) та потребує постійного стороннього догляду.

Підпунктом 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені.

Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки.

В рапорті позивач стверджує про відсутність у його матері інших членів сім`ї, які б могли здійснювати догляд за нею.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 22.01.2018 Дунаєвецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_3 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки Смотрицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 13.06.2024 №205, ОСОБА_1 є єдиним сином ОСОБА_2 , інших родичів у неї немає.

Водночас, суд звертає увагу, що в наданій суду копії військового квитка серії НОМЕР_3 від 08.04.2024 у графі "сімейний стан" зазначено, що у позивача є дружина та двоє дітей.

Таким чином, суд зазначає, що у матері позивача, крім самого позивача, є інші особи другого ступеня споріднення - онуки (доньки позивача).

Матеріали справи не містять жодних доказів про те, що ОСОБА_1 повідомляв відповідача, про неможливість здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 такими особами.

Таким чином, ні до рапорту, ні до матеріалів справи не надано доказів щодо відсутності у ОСОБА_2 (матері позивача) інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, або неможливості здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 такими особами.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що відповідач правомірно відмовив у задоволенні рапорту позивача та звільненні його з військової служби.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно подати до військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю - ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, додавши, окрім документів, долучених до рапорту від 25.06.2024, документи, що підтверджують відсутність у ОСОБА_2 (матері позивача) інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати за нею постійний догляд, або неможливості здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 такими особами через їх самостійну потребу в постійному догляді за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09 січня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )
Головуючий суддя Д.А. Божук