Справа № 240/16279/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Житомир справа № 240/16279/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом про:

- визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24.05.2024 року №45 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву від 17.05.2024 року та призначити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, протягом 1986 року - 1992 року проживала на території Поліського району Київської області, тобто на території, яка відноситься до зони безумовного (обов`язкового) та зони гарантованого добровільного відселення.

Позивач 17.05.2024 року з досягненням 56 річного віку, за наявності відповідного сумарного періоду проживання на радіоактивно забрудненій території та відповідного страхового стажу звернулася до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 4 роки відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24.05.2024 року відмовлено у такому призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю підстав, так як вважає, що Позивач прожила лише 4 роки 11 місяців 8 днів. Таку відмову Позивач вважає протиправною.

Ухвалою суду від 02.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача - 1, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що за принципом екстериторіальності заява Позивача про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 4 роки була передана для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. За результатами розгляду заяви Позивача рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Позивачу було відмовлено у призначенні такої пенсії по причині відсутності необхідного загального періоду проживання чи праці на території, яка відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення. Відповідач лише довів до відома Позивача про таке рішення.

Представник Відповідача - 2, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, подав до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечується. Як стверджується у відзиві, станом на 01.01.1993 року загальний період проживання Позивача в с.Радинка Київської області становить лише 4 роки 11 місяців 8 днів, що надасть Позивачу право на призначення пенсії з досягненням 57 річного віку.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (надалі-Закон №1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Одночасно суд враховує, що відповідно до частини другої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII) особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють:

- у зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 4 роки та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років;

- у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років;

- у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення Позивача від 17.05.2024 року до Відповідача щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 4 роки відповідно до Закону № 796-XII.

За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідачем-2, було прийнято оскаржуване рішення від 24.05.2024 року №45 про відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 4 роки.

Таке рішення Відповідача не в повній мірі відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах чинного законодавства та підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні та у відзиві Відповідача-1, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності права Позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 4 роки, так як станом на 01.01.1993 року Позивач в зоні посиленого радіологічного контролю проживала та працювала лише 4 роки 11 місяців 8 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 4 роки відповідно до Закону № 796-XII;

Наявність у Позивача загального страхового стажу, необхідного для призначення спірної пенсії, сторонами визнається і перед судом відповідно до вимог ч.1 ст.78 КАС України не доказується, так як визнаються сторонами.

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до паспорта громадянина України Позивач, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення (17.05.2024 року) була особою, якій виповнилося повні 56 років.

Як вже зазначалося судом, представниками Відповідачів визнається, що Позивач відповідно до поданих нею документів проживавала в селі Радинка Поліського району Київської області в період з 26.04.1986 року по 03.11.1986 року, з 01.08.1988 року по 01.01.1993 року сумарно 4 роки 11 місяців 8 днів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.78 КАС України вказані обставини не доказується, так як визнаються сторонами.

Згідно до постанови КМ Української РСР від 23 липня 1991 р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" ( в редакції постанови КМ України № 914 (914-2008-п ) від 16.10.2008) село Радинка Поліського району Київської області відноситься до зони посиленого радіологічного контролю.

Суд враховує, що в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону №796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, на 2 роки.

Відповідно до примітки до вказаної правової норми законодавець зазначив, що така початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Таким чином, факт проживання Позивача на час аварії на ЧАЕС в с.Радинка Поліського району Київської області, що відноситься до зони посиленого радіологічного контролю, надає право Позивачу на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на два роки.

Одночасно, суд враховує наявність у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) серії НОМЕР_1 , видане 17.02.1993 року.

Відповідно до вимог п.2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. №501 (надалі - Порядок №501), що була чинна на день видачі зазначеного посвідчення Позивача, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як зазначено в абзаці 3 пункту 5 цього Порядку №501, потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 р. прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років і відселені або самостійно переселилися з цих територій, а також постійно проживають або постійно працюють у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

Одночасно суд враховує, що Позивачем до позову долучені докази на підтвердження її постійного проживання в селі Діброва Поліського району Київської області в період з 24.06.1990 року по 10.07.1992 року.

Згідно до постанови КМ Української РСР від 23 липня 1991 р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" ( в редакції постанови КМ України № 914 (914-2008-п ) від 16.10.2008) село Діброва Поліського району Київської області відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Тобто, Позивач є особою, яка станом на 1 січня 1993 року постійно проживала сумарно більше ніж два роки (в період з 24.06.1990 року по 10.07.1992 року) в селі Діброва Поліського району Київської області, яке відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

В розумінні вимог статті частини другої статті 55 Закону № 796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років, мають право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на чотири роки та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років.

Таким чином, факт проживання Позивача сумарно більше ніж два роки (в період з 24.06.1990 року по 10.07.1992 року) в селі Діброва Поліського району Київської області, яке відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення надає право Позивачу на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 4 роки.

Зазначене свідчить про наявність у Позивача права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку лише на 4 роки, що при досягненні 56 річного віку надає право на призначення пенсії за віком з часу досягнення такого віку (29.03.2024 року).

При розгляді звернення Позивача Відповідач-2 не врахував вказані обставини, не врахував, що наявне у Позивача посвідчення зеленого кольору, серія Б, підтверджує постійне проживання чи постійну роботу у зоні безумовного (обов`язкового) відселення станом на 1 січня 1993 року не менше 2 років.

Відповідач-2 не врахував, що постійне проживання Позивача в період з 24.06.1990 року по 10.07.1992 року в селі Діброва Поліського району Київської області, яке відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення, підтверджується повідомленням Іванківського архівного сектору Архівного відділу Вишгородської районної військової адміністрації Київської області від 28.11.2023 року, яке долучене Позивачем до позову на досліджено судом.

Неврахування Відповідачем-2 зазначених обставин призвело до прийняття протиправного рішення від 24.05.2024 року №45 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, позовні вимоги Позивача щодо наявності у неї права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на 4 роки, тобто з 29.03.2024 року, та про протиправність рішення Відповідача про відмову в такому призначенні ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є правомірними та підлягають задоволенню.

При визначенні способу судового захисту порушеного права суд враховує, що відповідно до вимог частини 2 статі 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначене свідчить, що для поновлення порушеного права Позивача суд виходить за межі позовних вимог, визнає протиправним та скасовує рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24.05.2024 року №45 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити з 29.03.2024 року Позивачу пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на чотири роки.

Одночасно суд враховує, що в розумінні вимог частини 8 статті 139 КАС України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1211,00 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, так як спір виник внаслідок неправильних дій цього суб`єкта владних повноважень.

Керуючись вимогами ст.ст.2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Андрія Саєнка, 10, м. Фастів, Фастівський район, Київська область, 08500, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О. Ольжича,7, м. Житомир, 10003, ) задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24.05.2024 року №45 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити з 29.03.2024 року ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на чотири роки.

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1211,00 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

13.01.25