Справа № 140/6415/24
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/6415/24 пров. № А/857/28965/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року, головуючий суддя Валюх В.М., ухвалене у м. Луцьк, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУПФУ у Волинській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Волинській області №11 від 19.12.2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, та зобов`язати відповідача призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 з врахуванням періодів до пільгового стажу по Списку № 2 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 з 09.11.1995 року по 05.01.1999 року, 09.03.1999 року по 18.12.2023 року, починаючи з 18.12.2023 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що пільговий стаж позивача на посаді слюсаря з обслуговування теплових мереж, зайнятих на підземних трубопроводах, камерах каналах на ділянках до місць розмежування з абонентами складає 27 років 11 місяців 08 днів, що є достатнім для призначення пільгової пенсії за Списком № 2. При цьому, позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідні періоди трудового стажу із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, та позивач надав первинні документи, які підтверджують спеціальний стаж роботи, особову карту та накази про атестацію робочого місця.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні пенсії № 11 від 19 грудня 2023 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з 18.12.2023 року, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 09.11.1995 року по 05.01.1999 року, з 09.03.1999 року по 18.12.2023 року.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що пільговий стаж роботи за Списком №2 не підтверджений в установленому порядку (відсутні уточнюючі довідки про пільговий характер роботи).

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18.12.2023 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно статті 114 Закону № 1058-IV, та вказану заяву про призначення пенсії за принципом екстериторіальності було скеровано до ГУ ПФУ у Волинській області.

19.12.2023 року ГУ ПФУ у Волинській області прийняло рішення № 11 про відмову у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

З рішення ГУ ПФУ у Волинській № 11 від 19.12.2023 року видно, що згідно із поданими документами страховий стаж позивача становить 37 років 08 місяців 07 днів, а пільговий стаж роботи за Списком № 2 не підтверджений в установленому порядку. До страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі «Жовтень» згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 з 23.09.1987 року по 05.11.1990 року, оскільки відсутня інформація про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів; до пільгового стажу не зараховано жодного періоду роботи, оскільки відсутні уточнюючі довідки про пільговий характер роботи згідно додатку № 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок № 637).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (18.12.2023 року) позивач досяг необхідного віку, у нього наявний достатній страховий та пільговий стаж, до заяви про призначення пенсії позивач додав усі необхідні документи, тому у відповідача ГУ ПФУ у Волинській області були відсутні правові та фактичні підстави для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

У відповідності до ч. 1 статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому, пунктом 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Також пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, підтвердження стажу роботи для призначення пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Як слідує з матеріалів справи, згідно записів трудової книжки позивача: з 09.11.1995 року по 05.01.1999 року на посаді слюсаря з обслуговування теплових мереж IV четвертої групи (записи №№6-9); з 09.03.1999 року прийнятий в Акціонерну енергопостачальну компанію «Київенерго» Теплові мережі Київенерго на посаду слюсаря по обслуговуванню теплових мереж 4 групи в район теплових мереж № 5 (запис № 12 трудової книжки); з 01.10.1999 року присвоєна кваліфікація і переведений слюсарем з обслуговування теплових мереж п`ятої групи в районі експлуатації теплових мереж №5 (запис №13); з 23.02.2011 року переведений слюсарем з обслуговування теплових мереж п`ятої групи кваліфікації в районі теплових мереж №5 (запис №15); з 12.04.2011 року переведений слюсарем з обслуговування теплових мереж, зайнятих на підземних трубопроводах (запис №16); з 01.04.2013 року переведено до СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» (записи №№19-20); 30.04.2018 року звільнений у зв`язку з переведенням до СП «Київські теплові мережі» КП «Київтеплоенерго» (запис №22); з 02.05.2018 року прийнято слюсарем з обслуговування теплових мереж, зайнятим на підземних трубопроводах, камерах і каналах (запис №24); з 02.05.2019 року переведено слюсарем з обслуговування теплових мереж, зайнятим на підземних трубопроводах, камерах і каналах (запис №25), де позивач працює по цей час.

Спірні періоди роботи позивача підтверджені записами трудової книжки.

Професія слюсаря по обслуговуванню теплових мереж внесена до Списку № 2 та відповідно до пункту 3 Порядку № 383 до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про те, що відповідачем протиправно не зараховано спірні періоди роботи до страхового стажу позивача, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року у справі №140/6415/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
С. М. Кузьмич