Справа № 420/36182/24
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕБЛІОПТТОРГ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10 червня 2024 року № 24628/15-32-04-06, прийняте ГУ ДПС в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» у заяві просило ГУ ДПС України в Одеській області застосувати підпункт 69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ до Товариства з приводу звільнення від відповідальності за відсутність можливості своєчасного виконання своїх податкових обов`язків з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з січня 2022 року до закінчення дії воєнного стану в Україні. Тобто, ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» належним чином повідомило контролюючий орган про неможливість своєчасної сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у порядку, передбаченому ПКУ та Порядком підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225. Будь-якої відповіді від ГУ ДПС в Одеській області на заяву вих. № 3009/-1.22 від 30.09.2022 року (вх. № 46460/6) ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» не отримувало, у зв`язку із чим, вирішило, що контролюючий орган прийняв до уваги відомості про неможливість своєчасної сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та за принципом мовчазної згоди погодився не нараховувати штрафні санкції. Згодом, коли у ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» з`явилася можливість сплачувати податки, Товариством було сплачено до державного бюджету 1 755 026,00 грн. податку на нерухоме майно, відмінне від земельного ділянки за 2022 та 1 809 026,80 грн. податку на нерухоме майно, відмінне від земельного ділянки за 2023 р. В травні 2024 року ГУ ДПС в Одеській області було проведено камеральну перевірку ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та за результатами перевірки складено Акт № 20270/15-32-04-06/32432004 від 13.05.2024. За результатами розгляду письмових заперечень Товариства до Акту перевірки № 20270/15-32-04-06/32432004 від 13.05.2024, ГУ ДПС України в Одеській області було направлено на адресу позивача лист-відповідь та податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № 24628/15-32- 04-06 від 10.06.2024, які ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» отримало засобами поштового зв`язку 24.06.2024. Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № 24628/15-32-04-06 від 10.06.2024 ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» зобов`язано сплатити штраф у розмірі 89 183,91 грн. за затримку сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене та у зв`язку із тим, що ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» не погоджується із податковим повідомлення-рішенням ГУ ДПС в Одеській області від 10.06.2024 № 24628/15-32-04-06, ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ», вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулося до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 27.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 02.12.2024 в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕБЛІОПТТОРГ» про зупинення провадження по справі відмовлено.

10.12.2024 до суду від ГУ ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що На підставі акту винесено податкове повідомлення-рішення від 10.06.2024 № 24628/15-32-04-06, про застосування штрафних санкцій у сумі 89 183,91грн, яке відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано платником 24.06.2024. Заява про відсутність можливості своєчасного виконання податкових обов`язків у відповідності до вимог наказу Міністерства фінансів України від 29.07.2022 року № 225 «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ та переліків документів на підтвердження від платника ТОВ "МЕБЛІОПТТОРГ" (код за ) до Головного управління ДПС в Одеській області надійшла 30.09.2022 за № 46460/6. У зв`язку з недостатністю документів, що підтверджують неможливість виконання платником податків податкових обов`язків, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 19.10.2022№ 92/15-32-04 та направлено ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» поштою. Згідно з офіційними даними Укрпошти, ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ», не отримало рішення Головного управління ДПС в Одеській області (рішення повернулось 01.12.2022 за закінченням терміну зберігання) (копія даних Укрпошти додається). Сам факт запровадження воєнного стану в Україні не може безумовно вважатись поважною причиною для звільнення від відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних, норми пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України передбачають звільнення від відповідальності, зокрема за порушення строків реєстрації податкових накладних, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, і за умови підтвердження неможливості виконання платником податків обов`язків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відповідальність, передбачена пунктом 124.1 ст. 124 ПК України не пов`язана з встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненні діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

12.12.2024 до суду від ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» надійшла відповідь на відзив, згідно з якою на виконання приписів п. 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, 29 липня 2022 року вих. № 2907/-1.22 ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» направило до ГУ ДПС в Одеській області засобами поштового зв`язку заяву від 30.09.2022 року вих. № 3009/-1.22, в якій повідомило про те, що внаслідок початку військової агресії російської федерації проти України, господарська діяльність Товариства зазнала значного негативного впливу та Підприємство не може вчасно виконати податкові зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. На підтвердження, викладених у вищезазначеній заяві обставин ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» в якості доказів надало Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 та довідку банку, що підтверджувала недостатність коштів на розрахунковому рахунку Підприємства для оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на той момент. У зв`язку із чим, ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» просило ГУ ДПС України в Одеській області застосувати підпункт 69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ до Товариства з приводу звільнення від відповідальності за відсутність можливості своєчасного виконання своїх податкових обов`язків з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до закінчення дії воєнного стану в Україні. Факт отримання заяви від 30.09.2022 року вих. № 3009/-1.22 від ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» не заперечується представником відповідача. Проте будь-якої відповіді з ГУ ДПС в Одеській області на заяву від 30.09.2022 року вих. № 3009/-1.22 ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» не отримало, у зв`язку із чим, вирішило, що контролюючий орган прийняв до уваги відомості про неможливість своєчасної сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та за принципом мовчазної згоди погодився не нараховувати штрафні санкції. Рішення № 92/15-32-04 від 19.10.2022 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку не містить мотивів його прийняття та є не обґрунтованим. ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» ніяким чином не бажало настання негативних наслідків спричинених впливом воєнного стану на його господарську діяльність та відсутність можливості вчасно сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та вчасно повідомило про неможливість виконання свого податкового обов`язку. В межах спірних правовідносин у справі, що розглядається, належне виконання вимог податкового законодавства стосовно несвоєчасної сплати податку відбулася не з вини останнього, ним вживались відповідні заходи щодо вчасної його сплати, що виключає протиправність діянь платника податку та, як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» (платника податків), як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням. З огляду на встановлені дійсні обставини справи та їх нормативне регулювання в сукупності, застосування штрафних санкцій за несвоєчасність сплати податку в умовах правової невизначеності покладає на Позивача додатковий надмірний тягар, який, в умовах діючого на території України воєнного стану є недопустимим.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 ПК України, у порядку п. 76.2 ст. 76 ПК України проведено камеральну перевірку з питання порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, протягом строків, визначених пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України платника ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» (), за результатами за складено акт від 13.05.2024 № 20270/15-32-04-06/32432004.

Перевіркою встановлено порушення платником граничних термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, протягом строків, визначених пп. 266.10.1, п. 266.10 ст. 266 ПКУ, в сумі 1026596,05 грн за звітні податкові періоди 2022 2024 роки.

Не погодившись із висновками, викладеними в зазначеному акті перевірки, ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» 24.05.2024 звернулося до ГУ ДПС в Одеській області із письмовими запереченнями за вих. № 2405/-1.24 до акту № 20270/15-32-04-06/32432004 від 13.05.2024 на результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» щодо підтвердження відсутності вини та наявності пом`якшуючих обставин, що звільняють від фінансової відповідальності за несвоєчасну сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

У своїх запереченнях ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» посилалось на те, що 30 вересня 2022 року направило лист № 3009/-1.22, в якому повідомило ГУ ДПС в Одеській області про те, що внаслідок початку військової aгpecії російської федерації проти України, господарська діяльність підприємства зазнала значного негативного впливу. Акцентувало увагу на тому, що у зв`язку з бойовими діями, різким зниженням ділової активності, виїздом частини працівників за межи України, знаходженням частини працівників з документами підприємства на території, тимчасово окупованій збройними силами російської федерації, ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» не мало можливості проводили господарську діяльність у нормальному режимі. Всі господарські операції були зведені до мінімально необхідних задля життєзабезпечення підприємства. Не зважаючи на скрутне становище та суттєве зменшення надходжень, для підтримки працівників та їх сімей, підприємство виконувало всі обов`язки по оплаті заробітної плати та податків. На підтвердження, викладених у листі обставин, ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» в якості доказів надало лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 та довідку банку, що підтверджувала недостатність коштів на розрахунковому рахунку підприємства для оплати податків на той момент. У зв`язку із чим ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» просило ГУ ДПС в Одеській області застосувати підпункт 69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ з приводу звільнення від відповідальності за відсутності можливості своєчасного виконання своїх податкових обов`язків з податку на нерухоме майно, з січня 2022 року до закінчення дії в Україні воєнного стану.

При цьому позивач зазначив, що про прийняття ГУ ДПС рішення 19.10.2022 року за № 92/15-32-04 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ», останнє дізналося лише з акту перевірки, у зв`язку із чим просило надати копію цього рішення.

За результатами розгляду письмових заперечень Товариства до акту перевірки № 20270/15-32-04-06/32432004 від 13.05.2024, ГУ ДПС України в Одеській області було направлено на адресу позивача лист-відповідь та податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № 24628/15-32- 04-06 від 10.06.2024, які ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» отримало засобами поштового зв`язку 24.06.2024.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № 24628/15-32-04-06 від 10.06.2024, ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» зобов`язано сплатити штраф у розмірі 89 183,91 грн за затримку сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання відповідно до статті 124 Податкового кодексу України:

за декларацією 903295712 від 16.02.2022; граничний термін сплати 30.01.2023; дата фактичної сплати 15.06.2023; кількість днів затримки 136; сума 154825,96 грн; розміру штрафу 10% - 15482,60 грн;

за декларацією від 20.02.2022; граничний термін сплати 01.05.2023; дата фактичної сплати 06.07.2023; кількість днів затримки 66; сума 200000 грн; розміру штрафу 10% - 20000 грн;

за декларацією від 20.02.2022; граничний термін сплати 01.05.2023; дата фактичної сплати 07.07.2023; кількість днів затримки 67; сума 150000 грн; розміру штрафу 10% - 15000 грн;

за декларацією від 20.02.2022; граничний термін сплати 01.05.2023; дата фактичної сплати 18.07.2023; кількість днів затримки 78; сума 102256,67 грн; розміру штрафу 10% - 10225,67 грн;

за декларацією від 20.02.2022; граничний термін сплати 01.05.2023; дата фактичної сплати 15.06.2023; кількість днів затримки 45; сума 0,04 грн; розміру штрафу 10% - 0 грн;

за декларацією від 20.02.2022; граничний термін сплати 31.07.2023; дата фактичної сплати 06.09.2023; кількість днів затримки 37; сума 149999,38 грн; розміру штрафу 10% - 14999,94 грн;

за декларацією від 20.02.2022; граничний термін сплати 31.07.2023; дата фактичної сплати 01.08.2023; кількість днів затримки 1; сума 269514 грн; розміру штрафу 5% - 13475,70 грн.

При цьому у відзиві ГУ ДПС в Одеській області зазначає, що заява про відсутність можливості своєчасного виконання податкових обов`язків у відповідності до вимог наказу Міністерства фінансів України від 29.07.2022 року № 225 «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ та переліків документів на підтвердження від платника ТОВ "МЕБЛІОПТТОРГ" (код за ) до Головного управління ДПС в Одеській області надійшла 30.09.2022 за № 46460/6.

У зв`язку з недостатністю документів, що підтверджують неможливість виконання платником податків податкових обов`язків, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 19.10.2022№ 92/15-32-04 та направлено ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» поштою. Згідно з офіційними даними Укрпошти, ТОВ «МЕБЛІОПТТОРГ» не отримало рішення (повернулось 01.12.2022 за закінченням терміну зберігання).

Не погодившись із вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, Товариство звернулося до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За визначенням, наведеним у пп. 15.1 ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

В силу обов`язків, закріплених у ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до вимог статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 31.1 ст. 31 ПК України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) па користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску (підпункт 46.1 статті 46 ПК України).

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (підпункт 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України).

Згідно з пунктом 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 ПК України).

За приписами пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 203.2 ст. 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

18 березня 2020 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 17 березня 2020 року № 533- IX (далі - Закон № 533- IX).

У зв`язку із набранням чинності Закону № 533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року № 540-IX та Закону України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)) підрозділ 10 розділу XX Перехідні положення ПК України доповнений пунктом 52-1 такого змісту:

За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України містив чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчиненні відповідні порушення: з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій, у тому числі за порушення термінів сплати грошових зобов`язань самостійно визначених платником податків.

Необхідно зазначити, що карантин Кабінет Міністрів України установив на підставі Постанови від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року.

Постановою від 27 червня 2023 року № 651 Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Разом з тим до завершення карантину Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану від 3 березня 2022 року № 2118-IX, який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).

Законом № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX Перехідні положення ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

В подальшому Верховна Рада України прийняла Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану від 12 травня 2022 року № 2260-IX (далі - Закон № 2260-IX).

У зв`язку із набранням чинності 27 травня 2022 року Закону № 2260-IX підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції:

У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період, починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відтак з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема, щодо сплати податків.

Закон № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України доповнив положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності.

При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Отже, з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України.

В той же час, Законом України від 12.05.2022 за № 2260-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану (далі - Закон № 2260), який набрав чинності 27.05.2022, внесено зміни до п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-IX, встановлено особливості для справляння податків і зборів.

Згідно з підпунктом 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року).

29.07.2022 Наказом Міністерства фінансів України № 225 затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України (далі - Порядок № 225).

Згідно з п. 1, п. 2 розділу І Порядку № 225 цей Порядок розроблено відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України (далі - Кодекс) з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо. Дія цього Порядку поширюється на платників податків фізичних осіб резидентів України, зокрема самозайнятих осіб, юридичних осіб (резидентів і нерезидентів України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування, та на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів, подання звітності, виконання інших обов`язків, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Розділом II Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків податкових обов`язків та спосіб інформування контролюючих органів передбачені підстави неможливості виконання платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:

1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації;

2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації;

3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

4) можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків);

5) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами:

посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи;

юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.

6) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями російської федерації;

7) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

До платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Порядку № 225, у разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 за № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 за № 225 (далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку, передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку № 225 встановлено, що контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Рішення) за формою, що додається.

З аналізу зазначених норм права вбачається, що у разі подання заяви, в якій конкретно визначено підстави неможливості виконання платником податків податкових обов`язків, саме контролюючий орган зобов`язаний встановити наявність чи відсутність причинно-наслідкового зв`язку між обставинами, які унеможливлюють виконання платником податкових обов`язків, що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації та можливістю виконувати свої податкові обов`язки.

Згідно з приписами чинного законодавства платник податків звільняється від обов`язку сплати податків у встановлені строки, в тому числі з податку на прибуток підприємств, тільки у разі прийняття контролюючим органом рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.

В підтвердження неможливості виконання свого обов`язку зі сплати податку на нерухоме майно і орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності з січня 2022 року до закінчення дії в Україні воєнного стану, позивач разом із повідомленням від 30.09.2022 надав до ГУ ДПС в Одеській області: лист ТПП України від 28.02.2022 №2023/020-7.1 та лист АБ «Південний» від 29.07.2022.

Суд зазначає, що посилання на сам факт запровадження воєнного стану в Україні, та зниження ділової активності, не можуть безумовно вважатись поважними причинами для звільнення від відповідальності за порушення строків сплати податкових зобов`язань, норми пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачають звільнення від відповідальності у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, і за умови підтвердження неможливості виконання платником податків обов`язків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Оскільки податковим органом відносно позивача рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку прийнято не було, позивач зобов`язаний був дотриматись норм чинного законодавства щодо своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.

Згідно з п. 124.1 статті 124 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього па підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Зазначена норма, як виплаває з її змісту, є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання незалежно від того, з яких причин платником податків було здійснено несвоєчасну сплату. Після фактичного погашення боргу платник податку повинен сплатити суму штрафу в розмірі, який залежить від терміну прострочення.

У постановах від 16.03.2023 у справі № 600/747/22-а, від 03.08.2023 у справі №520/22505/21, від 22.08.2023 у справі № 520/18519/21 Верховний Суд сформулював висновки, які дають можливість розмежувати обставини, які утворюють склад правопорушення, за яке платник податків може бути притягнутий до відповідальності на підставі пунктів 124.1, 124.2 або 124.3 статті 124 ПК України.

Так, позиція Верховного Суду зводиться до того, що відповідальність, передбачена пунктом 124.1 статті 124 ПК України, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Суд також звертає увагу на те, що одним із принципів податкового законодавства є принцип стабільності - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року (підп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України).

Отже, позивачем у порушення норм пункту 57.1 статті 57 ПК України, підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України сплачено узгоджені суми податкових зобов`язань з порушенням граничного терміну.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач не заперечує факту несвоєчасної сплати суми податкових зобов`язань, зазначених у поданій ним податкових деклараціях.

Крім того, варто вказати, що згідно з підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору)

Так, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч. 1 ст. 617 ЦК, ч. 2 ст. 218 ГК та ст. 14-1 Закону Про Торгово - промислові палати в Україні).

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Вказаний лист ТПП України адресований Всім, кого це стосується, тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Тобто, лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, на який посилається позивач в якості обставини для звільнення його від фінансової відповідальності, не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб (абз.3 ч.3 ст.14 Закону Про ТПП в Україні).

Згідно з ч.1 ст.14-1 Закону Про ТПП в Україні ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Таким чином, сертифікат ТПП не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставин форс-мажору має оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №908/2287/17, від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20, від 25.11.2021 у справі № 905/55/21).

Враховуючи викладене та те, що контролюючий орган правомірно прийшов висновку щодо відсутності підтверджуючих підстав неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, несвоєчасність сплати суми податкових зобов`язань, зазначених у поданій ним податковій декларації з податку на нерухоме майно від 16.02.2022, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10 червня 2024 року № 24628/15-32-04-06.

При цьому суд враховує, що універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання незалежно від того, з яких причин платником податків було здійснено несвоєчасну сплату, є п. 124.1 статті 124 ПК України (застосування відповідальності у розмірі від 5% до 10% погашеної суми податкового боргу залежно від кількості днів затримки). Вказаний правовий висновок підтриманий Верховним Судом і в іншій справі № 520/18519/21 (постанова від 22.08.2023).

Зважаючи на встановлені фактичні обставини (ненадання доказів умисності несвоєчасної сплати узгоджених сум грошових зобов`язань), Верховний Суд у постанові від 22 серпня 2023 року погодився з усталеною судовою практикою, що контрольний орган в межах камеральної перевірки не має змоги встановити наявність у платника умислу щодо несвоєчасної слати податкового зобов`язання. Акти камеральної перевірки не містять жодних обґрунтувань умисного вчинення платником порушення норм пункту 57.1 статті 57 ПК України та необхідності застосування до платника фінансових санкцій, встановлених пунктом 124.3 статті 124 ПК України.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2024 у справі №160/17160/21 зазначено, що відсутність в акті перевірки інформації, яка характеризує таку ознаку виявленого діяння як умисність, вказує на необґрунтованість прийняття в подальшому податкового повідомлення-рішення на підставі пунктів 124.2, 124.3 статті 124 ПК України.

Водночас, за обставин розглядуваного спору, в акті перевірки від 13.05.2024 № 20270/15-32-04-06/32432004 наявне посилання на те, що заява про відсутність можливості своєчасного виконання податкових обов`язків у відповідності до вимог наказу Міністерства фінансів України від 29.07.2022 року № 225 «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків визначених у підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ т переліків документів на підтвердження від платника TOB «МЕБЛІОПТТОРГ» надійшла 30.09.2022 до Головного управління ДПС в Одеській області за № 46460/6. За результатами її розгляду ГУ ДПС в Одеській області 19.10.2022 за № 92/15-32-04 було винесено рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, за яким платник податків мав можливість дотриматися норм чинного законодавства, а саме: самостійно визначив та подав декларації з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, в яких задекларував суми податкових зобов`язань. Вказані декларації складені підписані відповідно до ст. 48 ПКУ, та подані у спосіб визначений діючим законодавством; платник був обізнаний щодо вимог ПКУ в частині своєчасності та повноти сплат зобов`язання у визначені законодавством терміни.

При цьому суд зазначає, що посилання позивача у позові на масовані ракетні атаки, відключення електроенергії тощо само по собі не доводить існування дійсних перешкод своєчасного виконання обов`язку зі сплати задекларованих податкових зобов`язань. Жодних конкретних, а не загальних, перешкод, що вплинули на можливість дотриматися норм чинного законодавства, позивачем не наведено. У свою чергу, рішення ГУ ДПС від 19.10.2022 за № 92/15-32-04 і було прийнято саме через ненадання платником податків надані документів згідно з Переліком, що підтверджують неможливість платника податків юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента (акт, що засвідчує факт пожежі, складений відповідно до вимог пункту 7 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2003 року № 2030; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у разі його знищення відповідно до Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 р. № 599); Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення, отриманий у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, у разі викрадення основних засобів або руйнування/втрати майна; копія наказу підприємства про призупинення роботи підприємства та його працівників або встановлення простою в роботі підприємства, викликане обставинами непереборної сили (із зазначенням дати початку і закінчення такого призупинення (за можливості)) та ін.).

Отже податковий орган мав можливість застосувати штрафні санкції, встановлені ст. 124 ПК України за результатами проведення камеральної перевірки. Будь-яких порушень з боку контролюючого органу при оформленні результатів камеральної перевірки та прийнятті за її результатами податкового повідомлення-рішення судом не встановлено.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства, згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕБЛІОПТТОРГ» (65033, Одеська обл., місто Одеса, Овідіопольська дорога, 6 км; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк

.