Справа № 420/36381/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів резолютивної частини наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів 3, 4, 5, 6 резолютивної частини наказу від 15.11.2023 р. №1581 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 » командира Військової частини НОМЕР_1 про притягнення помічника начальника штабу - начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошові кошти в сумі, в якій не було здійснено виплати помічнику начальника штабу - начальнику розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 капітану ОСОБА_1 на підставі наказу командира (з основної діяльності) військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2023 р. №1581 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 ».

Ухвалою від 02.02.2024 року (суддя ОСОБА_3 ) судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 18.06.2024 року звільнено з посади судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу справу передано на розгляд судді Свиді Л.І.

Ухвалою від 01.07.2024 року судом прийнято до провадження справу №420/36381/23 та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідачем порушена процедура проведення службового розслідування, що повністю нівелює висновки прийняті за його результатами (наказ), відсутні докази, що позивач взагалі був обізнаний про проведення службового розслідування відносно нього, а тому був позбавлений усіх прав. Позивач вказує, що доводи відповідача, що він неналежним чином здійснював контроль за підлеглим особовим складом, як наслідок своєчасно не здійснив встановленим порядком доповідь щодо самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 , є безпідставними, оскільки у його розпорядженні на час вчинення самовільного залишення військової частини солдата ОСОБА_4 не було. Позивач вважає, що відсутня його вина у нарахуванні ОСОБА_4 грошового забезпечення у вигляді переплати в сумі 117360,87 грн., оскільки до повноважень капітана ОСОБА_1 не відносилося подання документів на проведення таких виплат та він такого не робив, оскільки це повноваження стройової частини ВЧ НОМЕР_1 , у розпорядженні командира якої солдат перебував.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає та вказує, що позивач не наводить будь-якої аргументації відсутності можливості прийняття наказу про призначення службового розслідування та визнання таким, що втратив чинність наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування щодо неповернення після лікування солдата ОСОБА_5 » від 29.08.2023 №1214 (з адміністративно-господарської діяльності) та наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 » від 27.09.2023 №1326 (з основної діяльності). Відповідач зазначає, що проведеним службовим розслідуванням призначеним за наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.10.2023 №1214 (з адміністративно-господарської діяльності) встановлені достатні факти та обставини для прийняття законного і обґрунтованого рішення про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, зокрема, помічника начальника штабу - начальника розвідки штабу військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_6 (під час перебування на посаді командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 в період з 10.12.2022 по 01.05.2023), яке закріплено наказом командира військової частини від 15.11.2023 №1581. За порушення вимог ст. 11, 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Внаслідок порушення вказаних вимог статутів з вини позивача здійснено переплату грошового забезпечення солдату ОСОБА_7 , що є підставою для притягнення капітана ОСОБА_6 до матеріальної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі».

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.12.2022 року №330 старшого лейтенанта ОСОБА_1 командира розвідувальної роти НОМЕР_4 окремої піхотної ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено командиром розвідувальної роти НОМЕР_4 окремої механізованої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №121 від 01.05.2023 року капітана ОСОБА_1 командира розвідувальної роти НОМЕР_4 окремої механізованої ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено помічником начальника штабу - начальником розвідки НОМЕР_5 механізованого батальйону НОМЕР_4 окремої механізованої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.10.2023 року №1424 «Про призначення службового розслідування щодо неповернення після лікування солдата ОСОБА_5 » передбачено, зокрема: службове розслідування, призначене відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2023 №1214 у зв`язку із встановленням нових фактів та подій, що суттєво впливають на якість та об`єктивність його проведення, вважати не завершеним; вважати такими, що втратив чинність наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування щодо неповернення після лікування солдата ОСОБА_5 » від 29.08.2023 №1214 (з адміністративно-господарської діяльності) та наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 » від 27.09.2023 №1326 (з основної діяльності); на підставі рапорту начальника відділення напрямків командного пункту штабу військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_8 від 08.10.2023 №33108 та рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_9 від 29.08.2023 №28282 призначити службове розслідування, проведення якого доручити командиру взводу спостереження розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанту ОСОБА_10 .

Цим службовим розслідуванням встановлено наступні обставини.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2023 №1214 призначено службове розслідування згідно рапорту від 29.08.2023 №28282 проведення якого доручено бойовому медику 3 механізованому взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_6 молодшому сержанту ОСОБА_11 .

Під час проведення даного розслідування встановлено, що з боку помічника начальника штабу-начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_1 під час перебування на посаді командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 належним чином не здійснено контроль щодо лікування солдата ОСОБА_12 (даний військовослужбовець після лікування самовільно залишив частину), в наслідок чого останньому здійснено переплату грошового забезпечення, що сталось внаслідок вини капітана ОСОБА_6 .

Тому згідно з пунктом 5 розділом III «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 враховуючи вищевикладене, було прохання скасувати службове розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2023 №1214 та згідно рапорту від 29.08.2023 №28282 та призначити нове службове розслідування.

Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина колишнього водія-електрика відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 виражається у формі прямого умислу ухилитись від військової служби.

Помічник начальника штабу-начальник розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 (станом на 01.10.2022 займаючи посаду командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 ) неналежним чином здійснював контроль за підлеглим особовим складом, як наслідок своєчасно не здійснив встановленим порядком доповідь щодо самовільного залишення військової частини колишнім водієм-електриком відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 (зарахованого в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №277 від 18.10.2022).

Колишньому водію-електрику відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_4 за січень по березень 2023 року нараховане грошове забезпечення у вигляді переплати в сумі 117360,87 грн.

Колишній водій-електрик відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 не повернувся 14.01.2023 з лікування КНП «Баштанської багатопрофільної лікарні» населеного пункту м. Баштанка Миколаївської області у розташування свого підрозділу в районі населеного пункту м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області, за січень по березень 2023 року вищевказаному військовослужбовцю нараховане грошове забезпечення у вигляді переплати в сумі 117360,87 грн.

За результатами службового розслідування 15.11.2023 року складено акт службового розслідування, яким запропоновано, зокрема: за порушення вимог абзацу 4 ст. 11, ст. 16, абзацу 7 ст. 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 1 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України помічника начальника штабу-начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та застосувати до нього накладення дисциплінарного стягнення «догана»; відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі» від 23.05.2021 №160-ІХ помічника начальника штабу-начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 притягнути до матеріальної відповідальності, завдані державі збитки у розмірі 117360,87 грн. віднести на його рахунок; на підставі п. 5 розділу XVI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 за №260, у зв`язку з притягненням до матеріальної відповідальності, позбавити помічника начальника штабу-начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 щомісячної премії за листопад місяць 2023 року; начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 занести в Книгу грошових стягнень та нарахувань розмір завданих державі збитків на суму 117360,87 грн. та утримати їх з помічника начальника штабу - начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 , здійснити перерахунок грошового забезпечення на підставі пунктів 3, 4, 5 даного акту.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2023 року №1581 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 » наказано, зокрема:

п. 3 - за порушення вимог абзацу 4 ст. 11, ст. 16, абзацу 7 ст. 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 1 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України помічника начальника штабу - начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та застосувати до нього накладення дисциплінарного стягнення «догана»;

п. 4 - відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі» помічника начальника штабу - начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 притягнути до матеріальної відповідальності, завдані державі збитки у розмірі 117360,87 грн. віднести на його рахунок;

п. 5 - на підставі п. 5 розділу XVI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, у зв`язку з притягненням до матеріальної відповідальності позбавити помічника начальника штабу - начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 щомісячної премії за листопад місяць 2023 року;

п. 6 - начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 занести в Книгу грошових стягнень та нарахувань розмір завданих державі збитків на суму 117360,87 грн. та утримати їх з помічника начальника штабу - начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 , здійснити перерахунок грошового забезпечення на підставі пунктів 3, 4, 5 даного наказу.

Не погоджуючись з п. 3, 4, 5, 6 наказу від 15.11.2023 року №1581 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 », позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до абз. 4, 5 ст. 11, ст. 16, абз. 7, 8 ст. 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Командир (начальник) зобов`язаний, зокрема: постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки; завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності.

Згідно з абз. 1 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі» особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: 1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; 5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Згідно з п. 5 Розділу XVI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року №260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення; за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром; у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - за місяць, у якому така постанова надійшла до військової частини; у разі накладення на військовослужбовця в календарному місяці більше трьох дисциплінарних стягнень, крім дисциплінарного стягнення «зауваження», - за місяць, у якому накладено дисциплінарні стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром; у разі відрахування з ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи через невиконання індивідуального навчального плану (індивідуального плану наукової роботи) або недисциплінованість - за місяць, у якому було здійснено відрахування; у разі неуспішного закінчення ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи - за місяць, у якому закінчилося навчання; у разі звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем - з місяця, у якому надійшов витяг з наказу про звільнення; у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму, що перевищує п`ятнадцять прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення особи до матеріальної відповідальності,- за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності; у разі скоєння у військовій частині аварій, подій, пов`язаних із загибеллю людей з вини військовослужбовців під час виконання ними службових обов`язків, чи злочинів - за місяць, у якому сталася аварія, подія, пов`язана із загибеллю людей.

Відповідно до п. 11 Розділу І «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» у разі змін розмірів (норм) щомісячних основних або додаткових видів грошового забезпечення під час проходження військової служби (у тому числі під час відряджень, відпусток, навчання, звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою, перебування на лікуванні в лікарняних закладах та розпорядженні тощо) здійснюється перерахунок грошового забезпечення з дня, з якого відбулися відповідні зміни.

Як зазначалося, в якості підстав для притягнення позивача до дисциплінарної та повної матеріальної відповідальності було те, що помічник начальника штабу - начальник розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 (станом на 01.10.2022 займаючи посаду командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 ) неналежним чином здійснював контроль за підлеглим особовим складом, як наслідок своєчасно не здійснив встановленим порядком доповідь щодо самовільного залишення військової частини колишнім водієм-електриком відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 (зарахованого в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №277 від 18.10.2022 року), що стало підставою для нарахування цьому військовослужбовцю грошового забезпечення за січень-березень 2023 року у вигляді переплати в сумі 117360,87 грн.

Згідно положень ст. 26, 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до положень ст. 1, 2, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.

Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Згідно положень ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до положень ст. 83, 84, 85, 86, 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Згідно з положеннями п. 1 Розділу ІІ «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого Наказ Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608, службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Відповідно до п. 1, 3, 13, 14, 15 Розділу ІІІ «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування). Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

До строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування.

Одночасне проведення декількох службових розслідувань за одним випадком вчинення правопорушення не допускається.

У разі призначення службового розслідування старшим командиром (начальником) про це письмово повідомляється заінтересований підлеглий за службовою підпорядкованістю командир (начальник), який у разі незавершення раніше призначеного службового розслідування скасовує свій наказ про призначення службового розслідування.

Згідно з п. 1, 2 Розділу VI «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

З урахуванням зазначеного, Дисциплінарним статутом Збройних Сил України та «Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України» не передбачено право командира приймати наказ, яким фактично скасовувати попередні накази про призначення службового розслідування, про результати службового розслідування, а також призначати нове службове розслідування після завершення тотожного попереднього.

Європейський суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява №33202/96, п.120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява №48939/99, п.128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п.72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п.51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, п.74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, п.37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що принцип «юридичної визначеності» означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Отже, суд прийшов до висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для фактичного скасування наказів про призначення службового розслідування, про результати службового розслідування, а також призначати нове тотожне службове розслідування після завершення такого ж попереднього, а вчинення таких дій фактично є порушенням з боку державного органу взятих на себе зобов`язань, тобто є порушенням принципів «належного урядування» та «юридичної визначеності».

З матеріалів справи вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2022 року №277 солдата ОСОБА_4 відповідно до пп. 15 п. 116 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 як такого, що перебуває на тривалому лікуванні у зв`язку з пораненням або хворобою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.08.2023 року №242 знято з усіх видів забезпечення у зв`язку з самовільним залишенням частини з 29.08.2023 року солдата ОСОБА_4 , військовослужбовця, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до пп. 15 п. 116 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення;

З урахуванням зазначеного, доводи відповідача, що позивач неналежним чином здійснював контроль за підлеглим особовим складом, як наслідок своєчасно не здійснив встановленим порядком доповідь щодо самовільного залишення військової частини колишнім водієм-електриком відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 , суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки солдат ОСОБА_4 не перебував у розпорядженні помічника начальника штабу - начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 капітана ОСОБА_1 так як він був з 18.10.2022 року зарахований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, під час розгляду справи відповідач не довів правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та обґрунтованість застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Згідно з п. 1 Розділу XXVIII «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці. Такий порядок виплати грошового забезпечення не стосується військовослужбовців, зарахованих у розпорядження посадових осіб (які мають право призначення на посади) відповідно до підпунктів 12-1 та 13 пункту 116, а також пункту 122 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008. Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.

Суд погоджується з позивачем, що до повноважень помічника начальника штабу - начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 капітана ОСОБА_1 не відноситься подавати документи на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, оскільки такі повноваження має стройова частина військової частини НОМЕР_1 , у розпорядженні командира якої солдат ОСОБА_4 перебував.

Таким чином, саме стройовою частиною нараховувалось грошове забезпечення у вигляді переплати в сумі 117360,87 грн. солдату ОСОБА_4 , оскільки після переведення він наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2022 року №118-РС (по особовому складу) зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 за наказом №277 з 18.10.2022 року.

Отже, матеріали службового розслідування не містять належних доказів, що саме з вини помічника начальника штабу - начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 капітана ОСОБА_1 відбулося завдання збитків державі у розмірі 117360,87 грн. у вигляді нарахування грошового забезпечення солдату ОСОБА_4 за січень-березень 2023 року у збільшеному розмірі.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Згідно з ст. 1-2, 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Згідно з положеннями «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року №260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Оскільки під час розгляду справи відповідачем не доведено, що саме з вини позивача відбулося завдання збитків державі у розмірі 117360,87 грн., тому відсутні підстави для притягнення його до матеріальної відповідальності, як наслідок позбавленням щомісячної премії за листопад місяць 2023 року та подальшим утриманням цих сум з грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що пункти 3, 4, 5, 6 резолютивної частини наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15.11.2023 року №1581 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 » про притягнення помічника начальника штабу - начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної та матеріальної відповідальності є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Враховуючи зазначене, у суду є всі підстави для зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошові кошти в сумі, в якій не було здійснено виплати помічнику начальника штабу - начальнику розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 капітану ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15.11.2023 року №1581 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 », що є належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача.

Крім того, такий спосіб захисту є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) про визнання протиправними та скасування пунктів 3, 4, 5, 6 резолютивної частини наказу від 15.11.2023 р. №1581 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 » командира Військової частини НОМЕР_1 про притягнення помічника начальника штабу - начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошові кошти в сумі, в якій не було здійснено виплати помічника начальника штабу - начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 капітану ОСОБА_1 на підставі наказу командира (з основної діяльності) військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2023 р. №1581 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 » - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати пункти 3, 4, 5, 6 резолютивної частини наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15.11.2023 року №1581 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 » про притягнення помічника начальника штабу - начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошові кошти в сумі, в якій не було здійснено виплати помічнику начальника штабу - начальнику розвідки військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 капітану ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15.11.2023 року №1581 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 ».

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА