Справа № 440/89/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 січня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/89/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бевза В.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02 листопада 2023 року № 70 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи: 13.09.1990 р. по 18.06.1997 року за професією моторист бурової установки в Новосанжарська нафтогазорощвідувальна експедиція глибокого буріння Полтаванафтогазгеологія, з 01.12.2007 року по 01.08.2009 року помічником бурільника експлуатаційного та розвідувального буріння свердлдовин на нафту і газ 5 розряду в складі партії глибокого буріння в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік», з 17.11.2009 року по 06.12.2010 року бурільником експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ 6 розряду ТОВ «Голден Дерік», з 06.02.2013 рок по 18.11.2014 року мотористом бурової установки 5 розряду в партію буріння, випробування та капітального ремонту свердловин Тов «Голден Деррік», з 01.12.2020 року по 05.05.2022 року за професією машиніст бурової уствновки в ТОВ «УБС КРС», з 07.06.2022 року по 26.10.2023 року за професією машиніст підіймача 6-го розряду на Приватному підприємстві «Українська сервісна бурова компаня -1»,з 03.10.2005 р. по 01.05.2006 р. на посаді моториста бурової установки по 4 розряду в Новосанжарській партії глибокого буріння, Полтавська нафтогазорозвідувальна експедиція по випробуванню сведловин дочірнього піприємства «Полтаванафтогазгеологія», з 01.05.2006 року по 30.11.2007 року помічником бурільника в експлуатаційного та розвідувального буріння свердловини на нафту і газ 5 розряду Новосанжарській партії глибокого буріння, Полтавська нафтогазорозвідувальна експедиція по випробуванню сведловин дочірнього піприємства «Полтаванафтогазгеологія», з 20.06.2017 року по 05.05.2020 року слюсарем 5 розряду ТОВ «УБС КРС», з 19.08.2020 року по 30.11.2020 року слюсарем 5 розряду з обслуговування бурових ТОВ «УБС КРС».

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У ході з`ясування питання, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, судом встановлено наступне.

Відносно змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

При цьому, частинами 4, 5 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

У позові в якості відповідачів визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Однак, вимоги прохальної частини позову звернені до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, та не містять вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, що суперечить викладеним вище нормам.

Відносно строку звернення до суду.

Крім того, з прохальної частини позову вбачається, що позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02 листопада 2023 року № 70 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

В обґрунтування стоків звернення до суду із цим позовом позивач зазначає, що після звернення до Новосанжарського відділення Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 отримав 08.07.2024 року рішення про відмову про призначення пенсії відділу призначення пенсії управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, надання житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02 листопада 2023 року № 70, отримане 08.07.2024 року, оформлене листом від 03.07.2024 року, в якому не заперечувався той факт, що рішення від 02 листопада 2023 року № 70 позивач до цього не отримував.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої цієї статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Порівняльний аналіз словоформ "дізналася" та "повинна була дізнатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №140/1770/19, від 13.04.2023 у справі №320/12137/20).

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2024 у справі №990/236/24 наголосила, що підставою для поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду можуть бути визнані лише обставини, які становили об`єктивну непереборну перешкоду для звернення до суду.

У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Слід зазначити, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Крім того, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Як слідує з матеріалів позову, позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права за збігом невиправдано значного проміжку часу після того, як повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Позивач у позові зазначає, що 26.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Водночас як вбачається із змісту позову активні дії щодо встановлення руху заяви поданої позивачем 26.10.2023 до пенсійних органів здійснено ОСОБА_1 у липні 2024 року.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач отримав оскаржуване ним рішення саме 08.07.2024.

Позивач зазначає, що оскаржуване рішення, оформлено листом від 03.07.2024, проте до суду вказаний лист Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не надано позивачем.

Також суд зазначає, що у змісті позову після пояснень невчасного отримання позивачем листа Пенсійного фонду України в Полтавській області без назви від 27.12.2023 зазначено про те, що позивач - "не отримавши передбаченого законодавством рішення" - звернувся із заявою від 21.06.2021 до Новосанжарського відділення Пенсійного фонду України з проханням надати інформацію, чи приймались рішення про відмову про призначення пенсії на пільгових умовах. У той же час, такий виклад обставин позову суперечить логічній послідовності та хронології вчинення дій у часі і одночасно не долучено до позову заяви позивача від 21.06.2021.

Водночас суд звертає увагу, що отримання позивачем листа органів пенсійного фонду від 03.07.2024 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

У змісті позову та доданих доказів відсутні відомості про обставини неможливості вчинення будь-яких дій до липня 2024 року з метою з`ясування наявності рішення щодо призначення пенсії упродовж 2023-2024 років, що об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З тексту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач звернувся до суду з цим позовом лише 03.01.2025, тобто позивачем пропущений встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами за період, що передує цьому строку.

Позивач не подав заяву про поновлення строку звернення до суду із наведенням обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, чим не дотримав вимог частини шостої статті 161 КАС України.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Щодо обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Також слід зазначити, що позивач у прохальній частині позову просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи:

- 13.09.1990 р. по 18.06.1997 року за професією моторист бурової установки в Новосанжарська нафтогазорощвідувальна експедиція глибокого буріння Полтаванафтогазгеологія,

- з 01.12.2007 року по 01.08.2009 року помічником бурільника експлуатаційного та розвідувального буріння свердлдовин на нафту і газ 5 розряду в складі партії глибокого буріння в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік»,

- з 17.11.2009 року по 06.12.2010 року бурільником експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ 6 розряду ТОВ «Голден Дерік»,

- з 06.02.2013 рок по 18.11.2014 року мотористом бурової установки 5 розряду в партію буріння, випробування та капітального ремонту свердловин Тов «Голден Деррік»,

- з 01.12.2020 року по 05.05.2022 року за професією машиніст бурової уствновки в ТОВ «УБС КРС»,

- з 07.06.2022 року по 26.10.2023 року за професією машиніст підіймача 6-го розряду на Приватному підприємстві «Українська сервісна бурова компаня -1»,

- з 03.10.2005 р. по 01.05.2006 р. на посаді моториста бурової установки по 4 розряду в Новосанжарській партії глибокого буріння, Полтавська нафтогазорозвідувальна експедиція по випробуванню сведловин дочірнього піприємства «Полтаванафтогазгеологія»,

- з 01.05.2006 року по 30.11.2007 року помічником бурільника в експлуатаційного та розвідувального буріння свердловини на нафту і газ 5 розряду Новосанжарській партії глибокого буріння, Полтавська нафтогазорозвідувальна експедиція по випробуванню сведловин дочірнього піприємства «Полтаванафтогазгеологія»,

- з 20.06.2017 року по 05.05.2020 року слюсарем 5 розряду ТОВ «УБС КРС», з 19.08.2020 року по 30.11.2020 року слюсарем 5 розряду з обслуговування бурових ТОВ «УБС КРС».

Разом з тим, оскаржуване позивачем рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02 листопада 2023 року № 70 не містить відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача саме вказаних у прохальній частині позову періодів роботи.

Пунктом 4, 5 та 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначаються:

зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Позивач не надає інших рішень пенсійного органу щодо спірних правовідносин та не зазначає про наявність таких рішень у пенсійного органу.

Таким чином враховуючи виклад обставин позивачем у позові та наданні позивачем докази, суд позбавлений можливості встановити дійсний зміст спірних правовідносин у даному випадку.

Слід зазначити, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем встановлено вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо оформлення додатків до позову.

Судом досліджено документи долучені до позовної заяви та встановлено, що позивачем надані суду копії з електронних документів неналежної якості, що позбавляє суд можливості повного та всебічного їх дослідження без аналізу їх змісту (нечіткі, нечитабельні), а саме (назва електронного файлу додатка до позову - електронні (цифрові) файли у форматі «*jpg»): «додаток 1 до листа», «додаток з до листа», «додаток 4 до листа», «додаток 5 до листа оскаржуване рішення», «додаток 2 до листа».

Також суд зазначає, що додані до позову докази, електронні файли - електронні (цифрові) файли у форматі «*jpg»): «додаток 1 до листа», «додаток з до листа», «додаток 4 до листа», «додаток 5 до листа оскаржуване рішення», «додаток 2 до листа», за своїм візуальним відображенням є цифровими фоткопіями паперових копій електронного документа, які не дозволяють суду встановити зміст оригіналу електронного документа.

Відносно відсутності доказів надіслання позову із додатками відповідачу - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області, то суд констатує наступне.

Частиною 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до приписів частини 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

За приписами частин 7, 9 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.

Отже, у разі подання до суду позовної заяви в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи позивач зобов`язаний надати доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.

Позивачем не надано суду доказу підтвердження надсилання копії позовної заяви та доданих до позовної заяви документів відповідачу - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Натомість, надано суду одну квитанцію про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС тільки Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Отже, позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- позовної заяви, оформленої відповідно до пунктів 4 та 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, із зазначенням: змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області; підстав про наявність публічно-правового спору між позивачем та відповідачами щодо кожного спірного періоду пільгового стажу, які зазначені у прохальній частині позову;

- докази надіслання копії позовної заяви із додатками всім відповідачам - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області;

- обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску;

- належним чином засвідчених копій електронних документів та у належній якості, які додані до позову у якості додатків під назвою електронного (цифрового) файлу у форматі «*jpg»: «додаток 1 до листа», «додаток 3 до листа», «додаток 4 до листа», «додаток 5 до листа оскаржуване рішення», «додаток 2 до листа»;

- належним чином засвідчених копій доказів, про які зазначається у змісті позову: заяви позивача від 21.06.2021 до Новосанжарського відділення Пенсійного фонду України з проханням надати інформацію, чи приймались рішення про відмову про призначення пенсії на пільгових умовах; листа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.07.2024; всіх заяв позивача про призначення йому пенсії на пільгових умовах за віком.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.І. Бевза