Справа № 200/7582/24
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року Справа№200/7582/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (адреса 85302, Донецька обл., Покровський р-н, м. Покровськ, вул. Мандрика, буд. 7, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

28.10.2024, до Донецького окружного адміністративного суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надіслана позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області () щодо включення до розрахунку та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), належного при звільненні із служби в Національній поліції України, виплат, що мали постійний характер в період з 21.09.2021 по 19.09.2024 включно в розмірі 695 628,56 грн.;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Донецькій області () включити до розрахунку грошового забезпечення, належного ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) при звільненні із служби в Національній поліції України, виплати, що мали постійний характер в період з 21.09.2021 по 19.09.2024 включно в розмірі 695 628,56 грн.;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Донецькій області () здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму грошового забезпечення, належного до виплати при звільненні із служби в Національній поліції України, з урахуванням виплат, що мали постійний характер в період з 21.09.2021 по 19.09.2024.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що він проходив службу на посаді спеціаліста криміналіста сектору кримінального забезпечення слідчого відділу Краматорського районного управління поліції. В вересні 2021 року позивача увільнено із займаної посади, через прийняттям на контракту службу до лав ЗСУ.

В період з 21.09.2021 по 19.09.2024 позивач отримував щомісячне грошове забезпечення, як поліцейський, якого було увільнено від виконання службових обов`язків в Національній поліції України, та прийнято на військову службу за контрактом в Збройні Сили України, зі збереженням робочого місця, на підставі чого позивач вважає, що все грошове забезпечення яке він отримував під час несення служби в Збройних Силах України, є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення для нього як поліцейського.

Наказом ГУНП в Донецькій області №448о/с від 20.09.2024 позивач звільнений зі служби в поліції на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 21.09.2024.

При здійсненні розрахунку належних сум при звільненні, на думку позивача, відповідач не включив до розрахунку суми грошового забезпечення, що були нараховані та виплачені за два останні роки несення служби в Збройних Силах України (з 21.09.2021 по 19.09.2024), як такі, що мали постійній характер.

Вважає таку бездіяльність протиправною, просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 01.11.2024 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 08.11.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

В установлений законом строк, відповідачем наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого позивач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області з 07.11.2015. Наказом ГУНП в Донецькій області від 01.10.2021 №539о/с відповідно до статті 119 Кодексу законів про працю України та частини 2 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» ОСОБА_1 увільнено від виконання службових обов`язків з 23.09.2021. У зв`язку з виключенням зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків за посадою спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Краматорського районного управління поліції з 20 вересня 2024 року. Наказом ГУНП в Донецькій області від 20.09.2024 №448 о/с відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) розділу VІІ Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби з 21.09.2024, оголошено вислугу років на день звільнення у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги 25 років 06 місяців 18 днів, у пільговому обчисленні 35 років 07 місяців 14 днів та встановлено у вересні 2024 року премію в розмірі 234,944%. Крім того, зазначено про невикористані відпустки за 2015 рік у кількості 03 діб, за 2021 рік у кількості 10 діб.

Зазначає, що при звільненні позивачу було нараховане грошове забезпечення в сумі 208913,32 грн, у тому числі:

1) грошове забезпечення за фактично відпрацьований час в сумі 2063,26 грн (з 20.09.2024 по 21.09.2024) з розрахунку: посадовий оклад 160,00 грн; оклад за спеціальним званням 133,33 грн; надбавка за стаж служби (50%) 146,67 грн; надбавка за специфічні умови проходження служби (40%) 176,00 грн; премія (234,944%) 1447,26 грн.;

2) індексація 8,68 грн.;

3) грошова компенсація за невикористані відпустки: за 2015 рік - у кількості 03 діб, за 2021 рік - у кількості 10 діб, у загальній кількості 13 діб в сумі 13411,19 грн (із розрахунку: посадовий оклад 2400,00 грн + оклад за спеціальним званням 2000,00 грн + надбавка за стаж служби 2200,00 грн (50%) + надбавка за специфічні умови проходження служби 2640,00 грн (40%) + премія 21708,83 (234,944%) = 30948,83 грн / 30 календарних днів х 13 діб). Із відрахуванням обов?язкових податків та зборів (військовий збір 1,5%), на особистий картковий рахунок позивача відкритий в АТ «Приватбанк» перераховано кошти в сумі 13210,02 грн.;

4) одноразова грошова допомога при звільненні зі служби за власним бажанням в розмірі 193430,19 грн, із розрахунку: посадовий оклад 2400,00 грн + оклад за спеціальним званням 2000,00 грн + надбавка за стаж служби 2200,00 грн (50%) + надбавка за специфічні умови проходження служби 2640,00 грн (40%) + премія 21708,83 грн (234,944%) = 30948,83 грн х 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби х 25 повних календарних років визначених для виплати одноразової грошової допомоги.

Наголошує, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено додавання сум грошового забезпечення нарахованого та виплаченого особі за період проходження служби в лавах Збройних Сил України до нарахованих та виплачених сум за період служби у лавах Національної поліції України.

Відтак, вважає необґрунтованими доводи позивача що при розрахунку виплат належних йому при звільненні, Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області протиправно не включено до розрахунку оклад та премії, що були йому нараховані та виплачені за час несення служби в ЗСУ.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що грошове забезпечення в Збройних Силах України мало постійний характер, та для поліцейського це й є доплатами які мають постійний характер та повинно було бути включено під час здійснення розрахунку при звільненні.

Ухвалою суду від 08.01.2025 заяву позивача про уточнення позовних вимог від 01.01.2025 залишено без розгляду.

Враховуючи, що суддя перебувала у відпустці, справа розглядається негайно після виходу з відпустки за графіком.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд установив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області з 07.11.2015.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 01.10.2021 №539о/с відповідно до статті 119 Кодексу законів про працю України та частини 2 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» ОСОБА_1 увільнено від виконання службових обов`язків з 23.09.2021.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 19.09.2024 №276 головного сержанта ОСОБА_1 , командира відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла (військової служби за контрактом), звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 24 серпня 2024 року №237-РС відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ, з військової служби у запас за пунктом 2 підпунктом «г» (через сімейні обставини або інші поважні причини (якшо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 19 вересня 2024 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

У зв`язку з виключенням зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків за посадою спеціаліста -криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Краматорського районного управління поліції з 20.09.2024.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 20.09.2024 №448 о/с відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) розділу VІІ Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби з 21.09.2024, оголошено вислугу років на день звільнення у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги 25 років 06 місяців 18 днів, у пільговому обчисленні 35 років 07 місяців 14 днів та встановлено у вересні 2024 року премію в розмірі 234,944%. Крім того, зазначено про невикористані відпустки за 2015 рік у кількості 03 діб, за 2021 рік у кількості 10 діб.

Відповідно до повідомлення Головного управління Національної поліції в Донецькій області про нараховані суми при звільненні з 21.09.2024 ОСОБА_1 , йому виплачено грошове забезпечення в сумі 208913,32 грн, у тому числі:

- посадовий оклад з 20.09.2024 по 21.09.2024 - 160,00 грн;

- оклад за спеціальним званням з 20.09.2024 по 21.09.2024 - 133,33 грн;

- надбавка за стаж служби (50%) з 20.09.2024 по 21.09.2024 -146,67 грн;

- надбавка за специфічні умови проходження служби (40%) з 20.09.2024 по 21.09.2024 - 176,00 грн;

- премія (234,944%) з 20.09.2024 по 21.09.2024 -1447,26 грн.;

- індексація з 20.09.2024 по 21.09.2024 -8,68 грн.;

- грошова компенсація за невикористані відпустки: за 2015 рік - у кількості 03 діб, за 2021 рік - у кількості 10 діб, у загальній кількості 13 діб в сумі 13411,19 грн ;

- одноразова грошова допомога при звільненні зі служби в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби -193430,19 грн.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_3 про доходи ОСОБА_1 від 17.09.2024 №2258/ФС йому за період з липня 2022 року по серпень 2024 року нараховано грошове забезпечення в сумі 695628,56 грн.

09.10.2024 позивач звернувся до начальника ГУНП в Донецькій області із заявою, в якій просив: додати до Повідомлення суму грошового забезпечення отриманого в лавах Збройних Сил України; видати уточнене Повідомлення про нараховані суми при звільненні, в електронному та паперовому вигляді (через сектор кадрового забезпечення Краматорського РУП); провести службове розслідування відносно співробітників ГУНП в Донецькій області, які не додали довідку про грошове забезпечення з ЗСУ до Повідомлення про нараховані суми при звільненні.

Розглянувши вказану заяву ГУНП в Донецькій області листом від 14.10.2024 №113зі/26/02-2024 повідомило позивача, що всі суми, нараховані при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (грошове забезпечення, індексація, грошова компенсація за невикористану відпустку, одноразова грошова допомога, на які ОСОБА_1 має право відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) були внесені в повідомлення про нараховані суми при звільненні з 21.09.2024, про що заявнику було письмово повідомлено в день звільнення. Законодавчі підстави для додавання сум грошового забезпечення, виплаченого заявнику за період проходження служби в лавах в Збройних Сил України до повідомлення про нараховані суми при звільненні зі служби в ГУНП в Донецькій області з 21.09.2024 відсутні.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регламентуються нормами Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (абз.1 ч.1 ст.59 Закону № 580-VIII).

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (ч.3 ст.59 Закону № 580-VIII).

Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (ст.60 Закону № 580-VIII).

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно із пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських затверджений (далі - Порядок №260, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 3 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до абзаців 1, 7, 8 пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку із збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, яке вони отримували на день, що передував цій відпустці, з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії.

Поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, виплачується грошова компенсація за всі невикористані під час проходження служби дні: щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток поліцейського; щорічної додаткової відпустки особам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону № 2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 цього Закону громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 53 і частиною другою статті 57 Закону України «Про освіту», частиною другою статті 44, частиною першою статті 54 і частиною третьою статті 63 Закону України «Про фахову передвищу освіту», частиною другою статті 46 Закону України «Про вищу освіту».

Частиною 1 статті 119 Кодексу законів про працю України передбачено, що на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Відповідно до частини 4 статті 119 Кодексу законів про працю України, за працівниками, направленими для проходження базової військової служби, призваними на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Гарантії, визначені у частині третій цієї статті, не поширюються на осіб рядового та начальницького складу служби цивільного захисту, а в частині збереження місця роботи, посади - також на осіб, які займали виборні посади в органах місцевого самоврядування та строк повноважень яких закінчився.

Матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області було збережено місце роботи і посаду позивача за час проходження ним військової служби за контрактом, що передбаченно статтею 119 Кодексу законів про працю України.

При цьому, відповідачем при звільненні ОСОБА_1 було виплачено грошове забезпечення в сумі 208913,32 грн, у тому числі: посадовий оклад з 20.09.2024 по 21.09.2024 - 160,00 грн; оклад за спеціальним званням з 20.09.2024 по 21.09.2024 - 133,33 грн; надбавка за стаж служби (50%) з 20.09.2024 по 21.09.2024 -146,67 грн; надбавка за специфічні умови проходження служби (40%) з 20.09.2024 по 21.09.2024 - 176,00 грн; премія (234,944%) з 20.09.2024 по 21.09.2024 -1447,26 грн.; індексація з 20.09.2024 по 21.09.2024 -8,68 грн.; грошова компенсація за невикористані відпустки: за 2015 рік - у кількості 03 діб, за 2021 рік - у кількості 10 діб, у загальній кількості 13 діб в сумі 13411,19 грн; одноразова грошова допомога при звільненні зі служби в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби -193430,19 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач помилково ототожнює грошове забезпечення отримане ним під час проходження служби в Збройних Силах України та щомісячні додаткові види грошового забезпечення поліцейського (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер).

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем виплачено ОСОБА_1 належні при звільненні виплати.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Натомість в даному випадку позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (адреса 85302, Донецька обл., Покровський р-н, м. Покровськ, вул. Мандрика, буд. 7, ) про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо включення до розрахунку та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 , належного при звільненні із служби в Національній поліції України, виплат, що мали постійний характер в період з 21.09.2021 по 19.09.2024 включно в розмірі 695 628,56 грн.; зобов`язання Головного управління Національної поліції у Донецькій області включити до розрахунку грошового забезпечення, належного ОСОБА_1 при звільненні із служби в Національній поліції України, виплати, що мали постійний характер в період з 21.09.2021 по 19.09.2024 включно в розмірі 695 628,56 грн.; зобов`язання Головного управління Національної поліції у Донецькій області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 суму грошового забезпечення, належного до виплати при звільненні із служби в Національній поліції України, з урахуванням виплат, що мали постійний характер в період з 21.09.2021 по 19.09.2024 - відмовити повністю.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10 січня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова