Справа № 420/434/25
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/434/25
УХВАЛА
09 січня 2025 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Іванов Е.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суд встановив наявність підстав для повернення позовної заяви без розгляду, з огляду на наступне.
Згідно із статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; а публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Так позивачем заявлено такі вимоги:
- визнати бездіяльність посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , які станом на 29 березня 2022 року відповідали за прийняття на військову службу та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка полягала в тому, що в пункті 7.3. розпорядчої частині Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) „Про зарахування до списків особового складу частини від 29.03.2022 № 109 зазначено не вірну підставу для прийняття позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу, а саме: Указ Президента України від 24.02.2022 №69/2022 „Про повну мобілізацію, а також не зазначено в тексті наказу, що позивач в добровільному порядку виявив бажання проходити службу у Збройних силах України, не зазначено визначальну законну підставу при прийнятті на військову службу у добровільному порядку: Заяву позивача, протиправною;
Водночас суд вказує на те, що встановлення фактів, що мають юридичне значення підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
У частині першій статті 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку.
Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Таким чином, спір у частині позовних вимог щодо встановлення фактів не відноситься до юрисдикції адміністративного судочинства.
У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза "судом, встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Занд проти Австрії" зазначив, що поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, який, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.
З урахуванням зазначеного вище, суд вказує на те, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.
Згідно частини 6 статті 21 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Частинами 4 статті 172 КАС України зазначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до п.6 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
На підставі вищезазначеного, з огляду на наведене правове регулювання, підстави позову та додані докази, суд вважає за необхідне повернути позов без розгляду відповідно до п.6 ч.4 ст.169 КАС України.
Керуючись п.6 ч.4 ст.169 КАС України, суддя
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу без розгляду.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Роз`яснити позивачу про право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства в частині позовних вимог щодо встановлення фактів.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.
Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Е.А.Іванов