Справа № 200/7698/24
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року Справа№200/7698/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 31.10.2024 №33;

зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 24.10.2024 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, зарахувавши до пільгового стажу за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періоди роботи з 17.11.1993 по 21.01.1994, з 22.01.1994 по 06.08.2017.

В обґрунтування позову вказано, що позивач на час звернення із заявою про призначення пенсії відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мала страховий стаж достатній для призначення пільгової пенсії.

Також позивач зазначає, що ним отримано рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Вважає, що зазначене рішення прийнято з порушенням закону та перевищенням повноважень, є протиправним і порушує принципи рівності та гарантування прав і законних інтересів громадянина, об`єктивності та неупередженості суб`єкта владних повноважень.

Зазначає, що відповідач своїм незаконним рішенням відмовляє в призначенні пенсії на пільгових умовах мотивуючи відмову відсутністю необхідного віку (55 замість 50 років).

Вказує, що в рішенні зазначено: «Вік заявника 50 років 8 місяців 8 днів. Необхідний страховий стаж визначений визначений п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 25 років. Страховий стаж особи становить 30 років 9 місяців 5 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1989 по 24.06.1993, оскільки в дипломі від 30.06.1993 НОМЕР_1 не читається відбиток печатки. Для зарахування періоду навчання необхідно надати уточнюючу довідку про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за денною формою. Необхідний пільговий стаж визначений на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, визначений п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 10 років. Пільговий стаж особи не визначено, оскільки пільгова довідка від 04.03.2024 №1/252 завірена Представником ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» Скрипченко О.В., за довіреністю без номеру реєстрації, виданої ліквідатором. Відповідно до пп.5 п.2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованим в міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за № 1566/11846, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи.

Зазначає, що відповідач у формі РС право до Рішення про відмову визнає страхового стажу всього: 30 років 9 місяців 5 днів, в т.ч. Роботи за списком №2 не визнає взагалі. Стаж по диплому позивачем не оскаржується, спірним в позові є вік для права на пенсію і періоди роботи за списком №2.

Вважає, що рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 11.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано у відповідача докази у справі.

У встановлений судом строк відповідачем наданий відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що позивачка 24.10.2024 звернулася із заявою з питання призначення пенсії за віком відповідно до частини другої ст. 114 Закону № 1058. На момент звернення позивачу виповнилось 50 років. Страховий стаж складає 30 років 09 місяців 05 днів. Пільговий стаж за Списком № 2 - відсутній. Рішенням про відмову у призначенні пенсії від 31.10.2024 № 33, винесеного за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах станом на дату звернення, оскільки немає пенсійного віку 55 років та відсутній необхідний пільговий стаж за Списком № 2 10 років.

З приводу вікового цензу відповідач вказує, що копією паспорта громадянина України підтверджується, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та нею не було досягнуто 50-ти років станом на 11.10.2017 (позивачці виповнилось лише 45 років). Частиною першою і п.1 ч.2 ст.114 Розділу XIV-І Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян Закону № 1058, у редакції, чинній на момент звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України (25.03.2024) і на момент досягнення нею 50 років (04.10.2022), установлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Відмовляючи у призначенні позивачці пенсії Головне управління керувалося Законом № 1058, в редакції Закону № 2148, який є чинним і регулює спірні правовідносини, тому Головне управління не діяло всупереч закону. В свою чергу висновки Конституційного Суду України у рішенні від 23.01.2020р. № 1- р/2020 стосувались змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213 до Закону № 1788, який як зазначено вище станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин не діяв і Головним управлінням під час прийняття рішення не застосовувався. Вказує, що наведені положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (в редакції від 11.10.2017 та на сьогодні) та Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій № 2148-VІІІ від 03.10.2017 такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) не визнавалися.

Щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи в ТОВ ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ з 17.11.1993 по 21.01.1994, з 22.01.1994 по 06.08.2017 відповідач вказує, що позивачем до Головного управління на підтвердження стажу була надана трудова книжка НОМЕР_2 . В трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено, що робота проводиться у шкідливих умовах праці на посадах та умовах передбаченим Списком № 2 повний робочий день. Для підтвердження пільгового стажу Позивачем була надана уточнююча довідка від 04.03.2024 № 1/252 за період роботи з 17.11.1993 по 25.01.2021, видана ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ». Відповідно до вищезазначеної довідки від 04.03.2024 № 1/25 Позивач працювала за Списком № 2 в період з 17.11.1993 по 21.01.1994 учнем лампівника, з 22.01.1994 по 06.08.2017 - лампівником. ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» - перебуває в стадії ліквідації.

Вказує, що п.20 Порядку № 637 встановлено наступне: «У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції; стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) про виконання встановлених норм обслуговування; стосовно жінок, які працюють на вирощуванні, збиранні та післязбиральному обробленні тютюну, - про зайнятість на перелічених роботах протягом повного сезону. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.» Отже, за приписами п. 20 Порядку вбачається, що форма довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній має затверджену форму, в свою чергу, підприємства, які мають право видавати зазначені довідки, повинні дотримуватися встановленої форми.

Враховуючи наведене, за результатом розгляду документів, наданих позивачем для призначення пенсії, встановлено, що уточнююча довідка від 04.03.2024 № 1/252 за період роботи в ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» не відповідає вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, а саме довідка завірена представником ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» Скрипченко О.В., за довіреністю без номеру реєстрації, виданої ліквідатором.

П.п.5 п.2.1 розділу IІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, визначено, що у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи.

Вважає, що відсутні правові підстави для зарахування позивачу до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 17.11.1993 по 21.01.1994, з 22.01.1994 по 06.08.2017, та відповідно відсутні правові підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

А тому просить відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач підтримала доводи, викладені у позовній заяві, та зазначила, що після ознайомлення з відзивом на позовну заяву не погоджується з доводами відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 24.10.2024 звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.

Рішенням від 31.10.2024 №33 Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач відмовляє в призначенні пенсії на пільгових умовах мотивуючи відмову відсутністю необхідного віку (55 замість 50 років). Також в рішенні зазначено: «Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1989 по 24.06.1993, оскільки в дипломі від 30.06.1993 НОМЕР_1 не читається відбиток печатки. Для зарахування періоду навчання необхідно надати уточнюючу довідку про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні року за денною формою. Необхідний пільговий стаж визначений на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 10 років. Пільговий стаж особи не визначено, оскільки пільгова довідка від 04.03.2024 №1/252 завірена Представником ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» Скрипченко О.В., за довіреністю без номеру реєстрації, виданої ліквідатором. Відповідно до пп.5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованим в міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за № 1566/11846, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи. Додатковий коментар. Пільговий стаж можливо переглянути після надходження акту перевірки пільгової довідки та на підставі рішення комісії. Прийнято рішення відмовити в призначенні пенсії відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».»

У позовній заяві позивач вказує, що стаж по диплому позивачем не оскаржується, спірним в позові є вік для права на пенсію і періоди роботи за списком №2.

Відповідно до вищевикладеного, вбачається, що основною підставою для прийняття Головним управлінням відмови у призначенні пільгової пенсії, стала відсутність у позивачки необхідного віку 55 років та необхідного пільгового стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2.

Як вбачається з трудової книжки позивачки серії НОМЕР_2 та пільгової довідки про стаж роботи № 1/252 від 04.03.2024 за період роботи з 17.11.1993 по 25.01.2021, видана ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» (), виписки з наказів про атестацію робочих місць №1/253 від 04.03.2024 за списком №2 позивач у спірний період працювала повний робочий день на роботах з важкими та шкідливими умовах праці на виробництві по видобутку вугілля на шахті «Добропільська» виробничого об`єднання «Добропіллявугілля» періоди роботи:

з 17.11.1993 по 21.01.1994 (2 місяці 5 днів) учень лампівника;

з 22.01.1994 по 06.08.2017 лампівник (23 роки 6 місяців 15 днів).

В пільговій довідці зазначено про виконання гірничих робіт, є посилання на Постанови КМУ №10, №162, №36, №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», позивач працювала на пільгових професіях за списком №2, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд приходить до наступного.

Щодо застосування п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

03.10.2017 Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить п.2 ч.2 ст.114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами ст.12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з п.«б» ст.13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений п.«б» ст.13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до п.1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст.13, ч.2 ст.14, п.«б» - «г» ст.54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з п.3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають ст.13, ч.2 ст.14, п.«б» - «г» ст.54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (п.2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. п.56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207а пп19, п.56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Вказані висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20

Тому висновки відповідача, що позивач не має права на призначення пенсії у зв`язку з недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, визначеного п.2 ч.2 ст.114 Закону № 1058-ІV, є протиправними.

Крім того, суд звертає увагу, що Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 360/3611/20 відхилено доводи органу пенсійного фонду про те, що відповідно до ст.5 Закону № 1058-IV дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону; виключно цим Законом визначаються, зокрема: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком. Адже Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон № 1788-ХІІ був прийнятий раніше за Закон № 1058-IV.

Велика Палата Верховного Суду також не погодилася з посиланням скаржника на абз.2 п.16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, відповідно до якого положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148-VІІІ мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. На думку скаржника, це положення свідчить про обмеження сфери застосування Закону № 1788-ХІІ відносинами, про які йдеться в цьому пункті. Велика Палата Верховного Суду вважає, що якби таким був намір законодавця, то він мав би виключити із Закону № 1788-ХІІ всі інші положення, чого зроблено не було.

Отже, позивач має право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2 з урахуванням того, що позивачу виповнилося 50 років, що відповідає критеріям для призначення пільгової пенсії відповідно до Списку № 2 та до п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо не зарахування до пільгового стажу за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періоди роботи з 17.11.1993 по 21.01.1994 учень лампівника; з 22.01.1994 по 06.08.2017 лампівник, суд зазначає наступне.

Пунктом 1.9 Порядку № 22-1 передбачено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів.

При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення; у разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачу листа, щодо продовження строку розгляду заяви та необхідності проведення її перевірки відповідачем позивачу не надавалось.

Крім того, суд вказує, що відповідно до ст.62 Закону №1788 та ч.1 ст.48 КЗпП України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1,2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у спірні періоди (які не зараховані позивачу до пільгового стажу) працював повний робочий день на підземних роботах - є записи в його трудовій книжці.

Водночас, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці

Водночас, під час з`ясування обставин у справі та перевірку їх доказами, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого нормами процесуального права покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не довів у встановленому порядку про наявність підстав щодо застосування положень Порядку № 637 до спірних правовідносин, як-то: відсутність у позивача трудової книжки, необхідних записів або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, що визначає його право на пенсію за віком.

При цьому, до пільгового стажу позивача Пенсійним органом протиправно не зараховано спірні періоди роботи, оскільки судом встановлено, що трудова книжка позивача оформлена належним чином, всі записи засвідчені належним чином.

Крім того, суд звертає увагу, що віднесення роботи позивача до спеціального стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, також підтверджено Індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) за кодом підстави обліку ЗП3013Б1.

Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства встановлено наступне:

під кодом ЗПЗ013Б1 обліковується спеціальний стаж працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» і від 16.01.2003 № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», і за результатами атестації робочих місць.

Оскільки в довідці форми ОК-5 зазначені код підстави для обліку спеціального стажу ЗП3013Б1, трудова книжка позивача містить відповідні записи про роботу позивача, тому наявні підстави для зарахування спірних періодів до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вищевказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки вказані повноваження відносяться виключно до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Суд дійшов до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача необхідно визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 31.10.2024 №33, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі 1- 5/2018 (746/15), та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24.10.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи у ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» з 17.11.1993 по 21.01.1994 за професією учень лампівника, з 22.01.1994 по 06.08.2017 за професією лампівник за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові або службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що при прийнятті відповідачем спірного рішення не дотримані критерії викладені у ч.2 ст.2 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність дій/рішення щодо відмови позивачу у призначенні пенсії, а отже позов підлягає частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1,8 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн.

Таким чином, суд вважає за можливе покласти судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Враховуючи наведене вище, судовий збір у сумі 968,96 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 260, 293-297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 31.10.2024 №33, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі 1- 5/2018 (746/15).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи у ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» з 17.11.1993 по 21.01.1994 за професією учень лампівника, з 22.01.1994 по 06.08.2017 за професією лампівник за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Повний текст рішення складено 10.01.2025.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова