Справа № 240/14791/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Житомир справа № 240/14791/24

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом про:

- визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05.06.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на п`ять років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити з 29.05.2024 року пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на п`ять років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, на день аварії та до 31.08.1986 року, з 19.07.1997 року по 16.08.1987 року та з 21.10.1989 року по даний час проживала і проживає в с.Федорівка Малинського району Житомирської області, тобто на території, яка відноситься до зони посиленого радіологічного контролю. З 19.08.1987 року по 20.10.1989 року проживала в с.Грозине Коростненського району Житомирської області, тобто на території, яка відноситься до зони гарантованого (добровільного) відселення.

Позивач 29.05.2024 року з досягненням 55 річного віку та за наявності відповідного страхового стажу звернулася до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Листом від 11.06.2024 року Відповідач повідомив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05.06.2024 року відмовлено у такому призначенні пенсії, так як вважає, що з в зоні посиленого радіологічного контролю Позивач прожила менше 4 роки.

Таку відмову Позивач вважає протиправною.

Ухвалою суду від 09.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача - 1, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що за принципом екстериторіальності заява Позивача про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років була передана для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. За результатами розгляду заяви Позивача рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Позивачу було відмовлено у призначенні такої пенсії по причині відсутності необхідного загального страхового стажу та періоду проживання чи праці на території, яка відноситься до зони посиленого радіологічного контролю. Відповідач листом від 11.06.2024 року лише довів до відома Позивача про таке рішення.

Представник Відповідача - 2, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що період проживання Позивача на території, яка відноситься до зони посиленого радіологічного контролю, становить лише 3 роки 7 місяців 15 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 29.05.2024 року. По цій причині Позивачу правомірно було відмовлено у призначенні такої пенсії.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон N 1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону N 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 рік.

Одночасно суд враховує, що відповідно до частини другої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII) особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Згідно примітки до вказаної правової норми початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення Позивача від 29.05.2024 року до Відповідача щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до Закону № 796-XII.

За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідачем-2, було прийнято оскаржуване рішення від 05.06.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років.

Таке рішення Відповідача не в повній мірі відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах чинного законодавства але не підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як зазначено у відзиві Відповідачів, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності права Позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 4 роки, так як станом на 01.01.1993 року Позивач в зоні посиленого радіологічного контролю проживала та працювала лише 3 роки 7 місяців 15 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до Закону № 796-XII.

Наявність у Позивача необхідного загального страхового стажу на час звернення про призначення пенсії сторонами не оспорюється, а тому у відповідності до вимог ч.1 ст.78 КАС України перед судом не доказуються, так як визнаються сторонами.

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до копії паспорта громадянина України Позивач, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення (29.05.2024 року) була особою, якій виповнилося повні 55 років.

Судом встановлено та визнається представниками Відповідачів, що Позивачем на підтвердження права на таке призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років були надані, окрім інших, слідуючі документи:

- копія посвідчення громадянина, який потерпів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 4) серії НОМЕР_1 , виданого Житомирською обласною державною адміністрацією 07.05.2008 року;

- копія довідки Гранітненського страстинського округу Малинської міської територіальної громади Житомирської області від 25.04.2024 року №77 про те, що Позивач з 26.04.1986 року по 31.08.1986 року, з 19.07.1987 року по 16.08.1987 року та з 21.10.1989 року по даний час постійно проживала та була прописана в с.Федорівка Малинського району Житомирської області;

- копія довідки Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 28.05.2024 року №1500 про те, що Позивач в період з 19.08.1987 року по 20.10.1989 року постійно проживала та була прописана в с.Грозине Коростенського району Житомирської області;

- копія трудової книжки.

Згідно до постанови КМ Української РСР від 23 липня 1991 р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" ( в редакції постанови КМ України № 914 (914-2008-п ) від 16.10.2008 ) с.Федорівка Малинського району Житомирської області відносилося до зони посиленого радіологічного контролю, а с.Грозине Коростенського району Житомирської області - до зони добровільного (гарантованого) відселення.

Тобто, Позивач станом на день аварії на ЧАЕС та в період з 26.04.1986 року по 31.08.1986 року, з 19.07.1987 року по 16.08.1987 року та з 21.10.1989 року по даний час постійно проживала та була прописана в с.Федорівка Малинського району Житомирської області, яке віднесено до зони посиленого радіологічного контролю.

Одночасно Позивач в період з 19.08.1987 року по 20.10.1989 року постійно проживала та була прописана в с.Грозине Коростенського району Житомирської області, яке віднесено до зони добровільного (гарантованого) відселення.

Як вже зазначалося судом, село Федорівка Малинського району Житомирської області, яке віднесено до зони посиленого радіологічного контролю.

В зв`язку з цим суд вважає обґрунтованими доводи Позивача, наведені у позові, що Позивач на час аварії на ЧАЕС постійно проживала на території, яка відносяться до зони посиленого радіологічного контролю, що відповідно до вимог частини другої статті 55 Закону №796-XII та примітки до неї надає їй право право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, на 2 роки.

Як вже зазначалося судом, село Грозине Коростенського району Житомирської області відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення.

Разом з тим, як зазначено в ч.2 ст.55 Закону № 796-XII, пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею.

В зв`язку з цим період проживання Позивача в селі Грозине Коростенського району Житомирської області з 19.08.1987 року по 20.10.1989 року не підлягає врахуванню для зменшення пенсійного віку Позивачу на призначення пенсії за віком.

Одночасно суд враховує, що Позивач в селі Федорівка Малинського району Житомирської області, яке віднесено до зони посиленого радіологічного контролю, також проживала в період з 26.04.1986 року по 31.08.1986 року, з 19.07.1987 року по 16.08.1987 року та з 21.10.1989 року по 01.01.1993 року, що сумарно становить 3 роки 7 місяців 15 днів.

Одночасно, суд враховує, що в розумінні вимог статті 14 Закону №796-XII до осіб, які потерпіли внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 4) відносяться особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 4) в розумінні вимог статті 14 Закону №796-XII також підтверджує постійне проживання або роботу або навчання в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше чотирьох років.

Таким чином, факт проживання Позивача в період в період з 26.04.1986 року по 31.08.1986 року, з 19.07.1987 року по 16.08.1987 року та з 21.10.1989 року по 01.01.1993 року в селі Федорівка Малинського району Житомирської області, яке віднесено до зони посиленого радіологічного контролю, та статус особи, яка потерпіла внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 4), надає додатково право Позивачу на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку ще на один рік (із розрахунку 1 рік за три роки проживання).

Зазначене свідчить, що проживання Позивача на день аварії на ЧАЕС в селі Федорівка Малинського району Житомирської області, яке віднесено до зони посиленого радіологічного контролю, та наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 4) надає підстави для віднесення Позивача до категорії осіб, які відповідно до частини другої статті 55 Закону № 796-XII мають право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на три роки ( 2 роки + 1 рік за кожні три роки проживання).

Разом з тим, суд вважає помилковими та безпідставними доводи, наведені у позові, про наявність у Позивача права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного із врахуванням періоду проживання Позивача в селі Грозине Коростенського району Житомирської області, що віднесено до зони гарантованого (добровільного відселення), з 19.08.1987 року по 20.10.1989 року.

Як вже зазначалося судом, приписи частини другої статті 55 Закону №796-XII прямо передбачають, що пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею.

Тобто, вказані правові норми не передбачають прав осіб, які в період з дня аварії на ЧАЕС до 01.01.1993 року проживали (навчалися, працювали) на території, що відносилися до зони добровільного (гарантованого) відселення і на території, що відносилася до зони посиленого радіологічного контролю, на зниження пенсійного віку при призначення пенсії за віком із врахуванням періодів одночасно за різними підставами.

Зазначене свідчить про наявність у Позивача права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку лише на 3 роки, а не на 5 років, що при досягненні 55 річного віку не надає право на призначення пенсії за віком з часу досягнення такого віку (09.05.2024 року).

У Позивача наявне право на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку лише на 3 роки, що при досягненні 57 річного віку надасть їй право на призначення пенсії за віком з часу досягнення такого віку.

Таким чином, позовні вимоги Позивача щодо наявності у неї права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на 5 років, тобто з 09.05.2024 року, та про протиправність рішення Відповідача про відмову в такому призначенні не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст.2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

10.01.25