Справа № 500/6627/24
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6627/24

08 січня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 відповідно посвідчення серії НОМЕР_2 є учасником бойових дій.

З 24.03.2023 року по теперішній час позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . Зазначений факт підтверджується записами у військовому квитку (пункт 17).

Позивач вважає, що Військова частина НОМЕР_1 протиправно не виплачує йому додаткову винагороду за період лікування після отриманого поранення в розмірі 100 000 гривень на місяць за період лікування.

Ухвалою суду від 12.11.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Позивачем 21.11.2024 через електронний суд надіслано клопотання про долучення доказів по даній справі.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 28.11.2024. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

01 квітня 2022 року до постанови № 168 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної) комісії.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Згідно Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, визначається механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам. Дія цього Порядку (крім розділів II, V, VI, IX, XII, XVI-XXIV) поширюється на військовослужбовців, умови виплати грошового забезпечення для яких встановлено іншими нормативно-правовими актами.

Розділом XXXIV даного Порядку визначено особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

Пунктом 10 розділу XXXIV даного Порядку визначено, що накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Пунктом 11 розділу XXXIV даного Порядку визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Пунктом 12 розділу XXXIV даного Порядку визначено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Пунктом 13 розділу XXXIV даного Порядку визначено, що військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2023 №691-АД п.5 визначено виплатити додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. за час лікування у зв`язку з отриманням поранення молодшому сержанту ОСОБА_1 з 25.01.2023 по 13.02.2023, з 14.02.2023 по 01.03.2023.

У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.11.2023 №1069- АД п.5 визначено виплатити додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. за час лікування у зв`язку з отриманням поранення молодшому сержанту ОСОБА_1 з 15.03.2023 по 13.04.2023.

Виплата підтверджується довідкою про отримане грошове забезпечення сержант ОСОБА_1 рапортів з підтверджуючими документами щодо виплати додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення за інші періоди не надавав.

25.11.2024 за вх. №21706 надано рапорт щодо виплати додаткової винагороди за період лікування у зв`язку із отриманням поранення.

У 2024 році згідно з дорученням Міністра оборони України від 16 січня 2024 р. № 183/ уд встановлено, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачуватиметься:

у розмірі місячного грошового забезпечення (до якого включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги) та за наявності однієї з таких підстав, як:

поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця, пов`язаного із захистом Батьківщини, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану;

у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) , пов`язаного із захистом Батьківщини;

порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова ВЛК), а саме:

онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія);

захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С;

безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної системи, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

смерть військовослужбовця, його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтерновані в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується один раз у 2024 році за однією з вищезазначених підстав внаслідок події, яка настала у 2024 році або у 2023 році, та за умови що право на отримання допомоги не було реалізовано у рік настання події.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2024 №1014-АД «Про порядок надання матеріальної допомоги у 2024 році» затверджено Інструкцію про порядок надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, призначено комісію для розгляду рапортів.

Молодший сержант ОСОБА_1 з рапортом та підтверджуючими документами про виплату матеріальної допомоги за 2024 рік не звертався.

При надходженні рапорту щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2024 році буде розглянути встановленим порядком.

Отже, Позивач безпідставно у позові просить визнати бездіяльність військової частини незаконною, оскільки військовою частиною не допускалось жодної бездіяльності.

02.12.2024 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно посвідчення серії НОМЕР_2 є учасником бойових дій.

З 24.03.2023 року по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . Зазначений факт підтверджується записами у військовому квитку (пункт 17).

З моменту мобілізації, позивач, приймав безпосередню участь у бойових діях та заходах, необхідних для забезпечення оборони України та пов`язаних із захистом Батьківщини та її територіальної цілісності.

14 січня 2023 року під час виконання бойового завдання в районі н.п. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області я отримав поранення: МВТ (14.01.2023). Вогнепальне осколкове сліпе поранення передньої стінки грудної клітини праворуч. Вогнепальне осколкове сліпе поранення ділянки трапецієвидного м`язу справа. Вогнепальне осколкове сліпе поранення ділянки носа та перенісся. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого передпліччя. Вогнепальне сліпе поранення правого плеча. Правобічний пневмоторакс. ЗЧМТ. Забій головного мозку ІІ ст. САК ділянки лобових часток. Лікворно-гіпертензивний синдром. Цефалгічний синдром. Вестибулярна дисфункція. Посттравматична нейропатія ліктьового нерву зліва, синдром чутливих розладів. Порушення функції. СПО від (14.01.2023): торакоцентез, дренування ППП за Бюлау. СПО від 14.01.2023: ПХО ран, видалення металевих уламків м/т грудної клітини.

Зазначений факт підтверджується первинною медичною картою (форма 100).

Даний факт також підтверджується Довідкою від 30.05.2023 за № 2437/2 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), згідно якої молодший сержант ОСОБА_1 , 1992 року народження отримав поранення ДІАГНОЗ: МВТ (14.01.2023). Вогнепальне осколкове сліпе поранення передньої стінки грудної клітини праворуч. Вогнепальне осколкове сліпе поранення ділянки трапецієвидного м`язу справа. Вогнепальне осколкове сліпе поранення ділянки носа та перенісся. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого передпліччя. Вогнепальне сліпе поранення правого плеча. Правобічний пневмоторакс. ЗЧМТ. Забій головного мозку ІІ ст. САК ділянки лобових часток. Лікворно- гіпертензивний синдром. Цефалгічний синдром. Вестибулярна дисфункція. Посттравматична нейропатія ліктьового нерву зліва, синдром чутливих розладів. Порушення функції. СПО від (14.01.2023): торакоцентез, дренування ППП за Бюлау. СПО від 14.01.2023: ПХО ран, видалення металевих уламків м/т грудної клітини. За обставин: Виконуючи бойове завдання в складі зведеної механізованої роти 14.01.2023 року орієнтовно о 08:00 годин в районі населеного пункту Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області отримав поранення від розриву 82 мм снаряду міномета, згідно журналу бойових дій 355 навчального механізованого полку. Поранення отримані інструктором 1 навчальної механізованої роти 2 навчального механізованого батальйону молодшим сержантом ОСОБА_2 внаслідок розриву 82мм снаряду міномета 14.01.2023 року близько 08:00 годин в районі населеного пункту Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області ( помічника гранатометника зведеної механізованої роти НОМЕР_3 навчального центру) коли він брав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії , по захисту Батьківщини, оборони суверенітету України). Перебував у засобах захисту ( бронежилет, каска). Травми не є наслідком вчинених ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства. (копія довідки додається до матеріалів позовної заяви).

Після отриманого поранення позивач був евакуйований в КНП «Міська клінічна лікарня №4».

З 14.01.2023 по 16.01.2023 позивач лікувався в КНП «Міська клінічна лікарня №4» з діагнозом МВТ(14.01.2023) Вогнепальне осколкове сліпе поранення передньої стінки грудної клітки праворуч. Вогнепальне осколкове сліпе поранення ділянки трапецієвидного м`язу справа. Вогнепальне осколкове сліпе поранення ділянки носа та переднісся. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого передпліччя. Вогнепальне осколкове сліпе поранення правого плеча. Правобічний пневмоторакс. ЗЧМТ. Забій головного мозку ІІ ст. САК ділянки лобових часток. Лікворно- гіпертензивний синдром. Цефалгічний синдром. Вестибулярна дисфункція. Посттравматична нейропатія ліктьового нерву зліва, синдром чутливих розладів. Порушення функції. СПО від 14.01.2023: торакоцентез, дренування ППП за Бюлау. СПО від 14.01.2023: ПХО ран видалення металевого уламку м/т грудної клітки.

З 17.01.2023 по 13.02.2023 позивач лікувався в КНП «Обласна клінічна Івано- Франківської обласної ради» з діагнозом: Травматичний гемопневмоторакс правобічний.

МВТ(14.01.2023) Вогнепальне осколкове сліпе поранення передньої стінки гр. клітки праворуч. Вогнепальне осколкове сліпе поранення правого трапецієвидного м`язу, правого передпліччя, правого плеча, ділянки носа та переднісся. Правобічний пневмоторакс. Посттравматична невропатія лівого ліктьового та променевого нервів лівого передпліччя внаслідок вогнепального сліпого осколкового поранення.

З 14.02.2023 по 01.03.2023 позивач лікувався в КНП «Білче-Золотецька обласна лікарня реабілітації імені В.Г. Вершигори» з діагнозом Постравматична нейропатія лівого променевого та ліктьового нервів внаслідок вогнепального сліпого осколкового поранення. МВТ (14.01.23р) вогнепальне осколкове сліпе поранення передньої стінки гр.. клітки праворуч. Вогнепальне осколкове сліпе поранення правого трапецієвидного м`язу, правого передпліччя, правого плеча, ділянки носа та перенісся. Правобічний пневмоторакс.

З 30.05.2023 по 09.06.2023 позивач лікувався в «Інституті нейрохірургії ім. А.П,Ромаданова НАМН» з діагнозом: Наслідки ушкодження променевого нерва в В/З лівого передпліччя внаслідок вогнепального уламкового поранення (14.01.2023р.) (G56.3). Парез м`язів-розгиначів пальців лівої руки.

28.06.2023 року позивач пройшов Військово-лікарську комісію в Військово-медичому клінічному центрі західного регіону, згідно до якої він потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів Відповідно до зазначеної Довідки ВЛК його травма віднесена до тяжких та пов`язана з Захистом Батьківщини.

28.06.2023 по 29.07.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК після отримання тяжкого поранення під час Захисту Батьківщини.

04.08.2023 року позивач пройшов Військово-лікарську комісію в Військово-медичому клінічному центрі західного регіону, згідно до якої він потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів Відповідно до зазначеної Довідки ВЛК моя травма віднесена до тяжких та пов`язана з Захистом Батьківщини.

05.08.2023 по 03.09.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК після отримання тяжкого поранення під час Захисту Батьківщини.

13.09.2023 по 27.09.2023 КНП «Білче-Золотецька обласна лікарня реабілітації імені В.Г. Вершигори» з діагнозом: Нестійка контрактура лівого променево-зап`ясного суглоба після ВОСП (14.01.2023р.). Наслідки ушкодження променевого нерва в в/3 лівого передпліччя внаслідок вогнепального уламкового поранення (14.01.2023р.) з млявим легким парезом м`язів-розгиначів пальців лівої руки. Стан після операції (30.05.2023 р.) транспозиції м`язів лівого передпліччя з тимчасовим порушенням.

З 24.04.2024 по 25.04.2024 позивач лікувався в Військово-медичому клінічному центрі західного регіону з діагнозом: Наслідки мінно-вибухової травми. Стороннє тіло м`яких тканин грудної клітки справа, м`яких тканин лівого передпліччя та правого плеча.

З 25.04.2024 по 10.05.2024 позивач лікувався в Військовій частині НОМЕР_4 з діагнозом: Наслідки мінно-вибухової травми. Стороннє тіло м`яких тканин грудної клітки справа, м`яких тканин лівого передпліччя та правого плеча. Стан після видалення чужорідних тіл з покривних та м`яких тканин грудної клітки справа, правого плеча, лівого передпліччя (24.04.2024).

29.06.2024 по 04.07.2024 КНП «Білче-Золотецька обласна лікарня реабілітації імені В.Г. Вершигори» з діагнозом: Наслідки МВТ (14.01.2023), ЗЧМТ, забою головного мозку сер.ст. Післятравматична нейропатія лівого променевого та ліктьового нервів з чутливими та руховими розладами. Стан після видалення чужорідних тіл з покривних та м`яких тканин грудної клітки справа, правого плеча, лівого передпліччя (24.04.2024). G54.4, (T94.0, G56.3, G56.2).

05.07.2024 по 25.07.2024 КНП ««Білче-Золотецька обласна лікарня реабілітації імені В.Г. Вершигори» з діагнозом: Наслідки МВТ (14.01.2023), ЗЧМТ, забою головного мозку сер.ст. Післятравматична нейропатія лівого променевого та ліктьового нервів з чутливими та руховими розладами. Стан після видалення чужорідних тіл з покривних та м`яких тканин грудної клітки справа, правого плеча, лівого передпліччя (24.04.2024). G54.4, (T94.0, G56.3, G56.2).

З 02.08.2024 по 23.08.2024 позивач лікувався в «Інституті нейрохірургії ім. А.П,Ромаданова НАМН» з діагнозом: Наслідки ушкодження ліктьового, серединного і променевого нервів в В/3 лівого передпліччя в результаті вогнепального уламкового поранення (14.01.2023р.) (G56.2). Стан після транспозиції м`язів лівого передпліччя (FCU-EDC-EPL) (30.05.2023р.). Глибокий парез до плегії м`язів-розгиначів пальців лівої кисті.

26.08.2024 року позивач пройшов Військово-лікарську комісію в Військово-медичому клінічному центрі західного регіону, згідно до якої я потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів Відповідно до зазначеної Довідки ВЛК моя травма віднесена до тяжких та пов`язана з Захистом Батьківщини.

26.08.2024 по 27.09.2024 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК після отримання тяжкого поранення під час Захисту Батьківщини.

07.10.2024 по 10.10.2024 КНП ««Білче-Золотецька обласна лікарня реабілітації імені В.Г. Вершигори» з діагнозом: Післятравматична нейропатія ( в результаті вогнепального уламкового поранення (14.01.23р.) лівого серединного, променевого та ліктьового нервів з чутливими та руховими розладами, глибокий парез до плегії м`язів розгиначів лівої кисті. Стан після операції (05.08.2024р.) - невроліз і встановлення графітового електрода на ліктьовий і серединний нерви на рівні в/3-с/3 лівого передпліччя.

18.09.2024 позивач надсилав рапорт Командиру військової частини НОМЕР_1 на останню відому йому адресу, АДРЕСА_1 з інформацію про отримання ним лікування, медичні документами, що підтверджують періоди та проханням виплатити: додаткову грошову винагороду на період лікування після отриманого поранення в розмірі 100 000 на місяць; грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення за 2024 рік у зв`язку з отриманим пораненням під час захисту Батьківщини та взяти на повний контроль питання подальших виплат, оскільки й наразі позивач перебуває на лікуванні.

Судом встановлено, що станом на момент подання позову, жодних виплат чи відповіді позивачу не надходило.

Не погодившись із бездіяльністю відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.92 № 2232-XII (далі - Закон України № 2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.91 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-XII, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону N 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до ст. 12 Закону № 2011-XII, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України N 260 від 07.06.2018, (далі - Порядок 260).

Згідно з п. 2 Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:

винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

П. 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває до цього часу.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та N 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова N 168).

Пунктом 1 постанови №168 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до абзацу 4 частини 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацем 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

З наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 грн. винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/ або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням (контузії, травми, каліцтва), одержаним при захисті Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Отже, з метою забезпечення додаткової фінансової підтримки осіб, які беруть участь у відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації, у тому числі військовослужбовців, підвищення їх мотивації та рівня соціального забезпечення, 28 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168.

Як зауважив Верховний Суд у постанові від 22 листопада 2023 року у справі № 520/690/23, «текстуальний виклад цієї частини пункту 1 Постанови № 168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав».

У постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23 Верховний Суд констатував, що реалізація приписів Постанови № 168 «вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї постанови, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах».

Таким чином, суд вважає дії Відповідача, які виражені в бездіяльності щодо ненарахування та невиплати у встановлений законом строк додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. на місяць протиправними, тому вважає, що дана вимога підлягає задоволенню.

Оскільки виплата додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. здійснюється на підставі наказів командирів (начальників), то маючи фактичну підставу для видачі наказу про виплату мені додаткової винагороди та правову підставу для цього у вигляді вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 Відповідач зобов`язаний був видати відповідний наказ про виплату позивачу цієї додаткової винагороди, однак цього безпідставно не здійснив.

Щодо вимоги про виплату грошової допомоги на оздоровлення, то суд зазначає наступне.

Відповідно до розділу ХХІІІ Порядку №260 1. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Судом встановлено, що 18.09.2024 позивачем був надісланий рапорт на отримання грошової допомоги для оздоровлення. Але Військовою частиною НОМЕР_1 зазначених коштів виплачено не було. Відтак суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 розділу XXIV Порядку №260 Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 7 розділу XXIV Порядку 260 Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 передбачене право командирів військових частин у межах наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового й начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їхнього місячного грошового забезпечення.

Перелік обставин, коли військовослужбовцю надається матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, регламентується окремим дорученням Міністра оборони України № 183/уд від 16 січня 2024 року.

Тож отримати допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення можна виключно за наявності таких підстав:

смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

поранення військовослужбовця під час виконання завдань під час воєнного стану;

у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме:

онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та/або хімієтерапія);

захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит B, C;

безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою (сумарно більше як 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтерновані в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Відповідно до вимог Порядку 260 виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира військової частини.

Судом встановлено, що позивачем був поданий рапорт до військової частини НОМЕР_1 18 вересня 2024 року, однією з вимог було виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, проте жодних нарахувань не відбулось. А тому дана вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 14 січня 2023 року по 01 березня 2023 року, з 30 травня 2023 року по 09 червня 2023 року, з 28 червня 2023 року по 29 липня 2023 року, з 05 серпня 2023 року по 03 вересня 2023 року, з 13 вересня 2023 року по 27 вересня 2023 року, з 24 квітня 2024 року по 10 травня 2024 року, з 29 червня 2024 року по 25 липня 2024 року, з 02 серпня 2024 року по 23 серпня 2024 року, з 26 серпня 2024 року по 27 вересня 2024 року, з 07 жовтня 2024 року по 30 жовтня 2024 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 , додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення з 14 січня 2023 року по 01 березня 2023 року, з 30 травня 2023 року по 09 червня 2023 року, з 28 червня 2023 року по 29 липня 2023 року, з 05 серпня 2023 року по 03 вересня 2023 року, з 13 вересня 2023 року по 27 вересня 2023 року, з 24 квітня 2024 року по 10 травня 2024 року, з 29 червня 2024 року по 25 липня 2024 року, з 02 серпня 2024 року по 23 серпня 2024 року, з 26 серпня 2024 року по 27 вересня 2024 року, з 07 жовтня 2024 року по 30 жовтня 2024 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного не нарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 , матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, у зв`язку з пораненням військовослужбовця під час виконання завдань під час воєнного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 08 січня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.