Справа № 280/161/25
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ЗАБЕЗПЕЧЕННІ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

09 січня 2025 рокуСправа № 280/161/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калашник Ю.В., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69036, Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Маяковського, будинок 20-А, ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 26.12.2024 №23.

Разом із позовною заявою представником позивача адвокатом Потаповим К.О. подано заяву про забезпечення адміністративного позову (вх. № 7733 від 08.01.2025), в якій просить суд вжити заходи забезпечення адміністративного позову, а саме:

до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 зупинити дію постанови №23 від 26 грудня 2024 року про накладення штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51000,00 грн., складеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області у відношенні Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборонити Головному управлінню Держпродспоживслужби в Запорізькій області вчиняти дії, спрямовані на виконання постанови №23 від 26 грудня 2024 року про накладення штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51 000,00 грн., складеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області у відношенні Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

до набрання законної сили рішенням суду у справі позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборонити органам та особам, які здійснюють примусове виконання рішень, вчиняти будь-які дії із примусового виконання постанови №23 від 26 грудня 2024 року про накладення штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51 000,00.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що у разі невиконання позивачем вимог оскаржуваної постанови протягом 15 днів з дня її отримання, виконання цієї постанови буде здійснюватися органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Вказує, що внаслідок примусового виконання постанови №23 від 26.12.2024 позивач зазнає негативних для себе наслідків. Належне позивачу майно, зокрема кошти на банківських рахунках, в тому числі призначених для ведення господарської діяльності, підлягатиме арешту до моменту повного виконання оскаржуваної постанови. В разі накладення арешту на кошти на банківському рахунку банк скасовує для особи можливість користуватись кредитною лінією, що позначиться на матеріальному становищі позивача, його можливості виконувати власні зобов`язання перед третіми особами. При цьому, можливість відновлення кредитної лінії не гарантована заздалегідь у випадку закінчення виконавчого провадження га банк не зобов`язаний відновлювати дану кредитну лінію в таких умовах. Зауважує, що використовуваний позивачем транспортний засіб в будь-який момент може бути затриманий поліцією із ризиком реалізації даного майна в рахунок виконання оскаржуваної постанови. Зазначене, створить істотні і невідворотні труднощі як у веденні господарської діяльності, так і в використанні майна для особистих потреб позивача як фізичної особи, а також покладатиме на останнього додатковий фінансовий тягар. Також наголошує, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі №280/9938/24 позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області задоволено частково, зокрема, скасовано наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області №37 від 02 жовтня 2024 року «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного ринкового нагляду». Вказане рішення містить висновки про протиправність дій відповідача у спірних правовідносинах та в умовах існування такого рішення суду, а також з урахуванням вищенаведеного видається доцільним зберегти існуюче становище до розгляду справи по суті. На підставі викладеного просить заяву задовольнити.

Суд, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову не вбачає підстав для її задоволення через наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо, зокрема, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 ст. 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та документи, додані до неї встановлено, що відповідачем винесено постанову про накладення штрафу №23 від 26.12.2024, якою застосовано до позивача штраф у сумі 51000,00 грн.

При цьому, суд вважає, що заявником не надано суду достатніх та переконливих доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, як і того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Також суд зазначає, що заявник не надав суду доказів, які б свідчили про явну протиправність постанови відповідача. Встановлення протиправності чи обґрунтованості оскаржуваного рішення, що є предметом позову, потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі. Посилання заявника на той факт, що судовим рішенням від 30.12.2024 у справі №280/9938/24 скасовано наказ відповідача про проведення перевірки №37 від 02.10.2024 не є доказом очевидної протиправності постанови №23, оскільки судове рішення, на яке посилається заявник, не набрало законної сили.

Отже, будь-якого аргументу щодо ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду (у випадку задоволення позовних вимог) заявником в заяві не зазначено.

Заявник посилається виключно на можливі негативні для нього наслідки у випадку примусового виконання постанови про накладення штрафу №23 від 26.12.2024 у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому, доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №23 від 26.12.2024 не надано.

Отже, заявником не надано суду доказів звернення оскаржуваної постанови до примусового виконання, доказів відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання оскаржуваної постанови, доказів накладення арешту на майно та грошові кошти заявника, доказів вчинення державним виконавцем дій спрямованих на виконання оскаржуваної постанови.

Таким чином, заява про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях, які не підтвердженні належними доказами.

Аналіз норм чинного законодавства свідчить, що заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Факт наявності визначених обставин має підтверджуватись певними доказами.

Враховуючи вищевикладене, факт відсутності очевидної протиправності оскаржуваної постанови та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів, суд приходить до висновку, що у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Суд зазначає, що співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 826/5233/18.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150, 151,154 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В.Калашник