Справа № 160/29409/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
04.11.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу,поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період часу з 31.05.2022 по 02.08.2022р;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період часу з 31.05.2022 по 02.08.2022р. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він брав безпосередню участь у бойових діях з 31.05.2022 по 02.08.2022. Постановою № 168 від 28.02.2022 передбачено його право, як особи, яка брала безпосередню участь у бойових діях (у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) та, перебував безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, на додаткову винагороду. Відповідно до витягу із наказу №121 від 31.05.2022, молодшого сержанта ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , було відряджено до АДРЕСА_1 для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації. Відповідно до зазначеного витягу з наказу та витягу з наказу №117 від 31.05.2022, військовослужбовці прибули до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та брали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в період з 31 травня до 2 серпня 2022 року на підставі бойових розпоряджень №57 від 31.05.2022 та №95 від 01.08.2022р. 12.09.2022 року до стройової частини НОМЕР_1 на ім`я командира НОМЕР_2 окремої бригади було надано рапорт командира НОМЕР_3 тактичної групи, згідно з яким він повідомив командиру про безпосередню участь у здійсненні заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в період з 31.05.2022 по 02.08.2022 в м. Курахово Донецької області, зокрема, молодшого сержанта ОСОБА_1 . Проте, відповідач протиправно не виплатив позивачу додаткову виногороду за період часу з 31.05.2022 по 02.08.2022 включно. Позивач вважає, що відповідачем порушено його права, як військовослужбовця.
08.11.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позивача було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з 02.12.2024 року відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувані матеріали, які були на розгляді при прийнятті спірного рішення стосовно позивача.
27.11.2024 від відповідача через підсистему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що докази у вигляді наказів командувача ОТУ та командира НОМЕР_2 окремої бригади лише визначають факт введення в сили та засоби відповідного угруповання, що відповідачем не заперечується, а порядок і періоди застосування, а в подальшому повідомлення штатного командира про участь у бойових діях шляхом надсилання підверджень здійснюється командуванням оперативно-тактичного угруповання. Позивача відряджено до ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 , а довідок на позивача згідно додатку №1 або № 2 Окремого доручення/Телеграми, витягів з бойових наказів (бойових розпоряджень), витягів журналів бойових дій, рапортів старшого підрозділу від даного угруповання до військової частини НОМЕР_1 не надходило. Зазначає, що оспорюваний період треба поділити на дві частини: з 31.05.2022 по 24.07.2022; з 25.07.2022 по 02.08.2022 (період за який відповідач отримав додаткову винагороду, перебуваючи у прямому підпорядкуванні Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту). Це пов`язано з тим, що за рішення командування тактична група була виведена з оперативно-тактичного угруповання ІНФОРМАЦІЯ_2 у пряме підпорядкування Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту. У зв`язку з цим, тактична група підпорядковується напряму і тому, особисто контролюється місце перебування особового складу, хід виконання бойових завдань. У такому випадку довідок за формою №1 або №2 відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 за період з 31.05.2022 по 24.07.2022 для підтвердження участі у бойових діях або заходах не потребується. Виплата Позивачу за період з 25.07.2022 по 02.08.2022 здійснена у повному обсязі, що підтверджується довідкою від 04.11.2024 № 13/534. Вважає, що відсутні правові підстави, визначені діючим законодавством, для визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях ОСОБА_1 в розмірі передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за безпосередню участь в бойових діях, оскільки відсутні необхідні документи визначені законодавством для проведення і оформлення виплати.
02.12.2024 від представника позивача через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив, в якій заперечує проти доводів викладених у відзиві. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що зі змісту витягу із наказу №121 від 31.05.2022 та витягу з наказу №117 від 31.05.2022р., а також відповідно до витягу з наказу №189 від 02.08.2024р., випливає, що військовослужбовці, в тому числі позивач, прибули до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та брали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в період з 31 травня до 2 серпня 2022 року на підставі бойових розпоряджень №57 від 31.05.2022 та № 95 від 01.08.2022р. Наявність вказаних наказів в своїй сукупності є достатнім підтвердженням факту безпосередньої участі позивача у бойових діях в період з 31.05.2022 року по 02.08.2022 року. Відповідно, маючи фактичну підставу для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. згідно Постанови №168 (безпосередня участь позивача у бойових діях) та правову підставу для такої виплати (п. 1 Постанови №168 в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), починаючи з 31.05.2022 року відповідач мав обов`язок виплатити позивачу відповідну додаткову винагороду.
06.12.2024 від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що сторона позивача вводить суд в оману заявляючи, що зі змісту витягу із наказу №121 від 31.05.2022 та витягу з наказу №117 від 31.05.2022, а також відповідно до витягу з наказу №189 від 02.08.2024, випливає, що військовослужбовці, в тому числі позивач, прибули до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та брали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в період з 31 травня до 2 серпня 2022 року на підставі бойових розпоряджень №57 від 31.05.2022 та № 95 від 01.08.2022р., оскільки: витяг з наказу №117 від 31.05.2022 не містить жодних посилань на бойові розпорядження. Наказ №117 від 31.05.2022 був виданий у зв`язку з прибуттям та включенням особового складу до ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі клопотання командира НОМЕР_2 окремої бригади; витяг із наказу №121 від 31.05.2022, витяг з наказу №189 від 02.08.2024 містять посилання на бойові розпорядження командира НОМЕР_2 окремої бригади, які не є розпорядженнями ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 , а лише визначають переміщення особового складу від НОМЕР_2 окремої бригади до ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації. Зазначив, що зі змісту витягу із наказу №121 від 31.05.2022 та витягу з наказу №117 від 31.05.2022, а також відповідно до витягу з наказу №189 від 02.08.2024 військовослужбовці, в тому числі позивач, прибули до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та брали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації на підставі бойових розпоряджень №57 від 31.05.2022 та № 95 від 01.08.2022. Позивача відряджено до ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 , а довідок на Позивача згідно додатку №1 або № 2 Окремого доручення/Телеграми, витягів з бойових наказів (бойових розпоряджень), витягів журналів бойових дій, рапортів старшого підрозділу від даного угруповання до військової частини НОМЕР_1 не надходило. Докази у вигляді наказів командувача ОТУ та командира НОМЕР_2 окремої бригади лише визначають факт введення в сили та засоби відповідного угруповання, що відповідачем не заперечується, а порядок і періоди застосування, а в подальшому повідомлення штатного командира про участь у бойових діях шляхом надсилання підтверджень здійснюється командуванням оперативно-тактичного угруповання. Тобто, з вищевказаних документів не вбачається, що ОСОБА_1 у період з 31.05.2022 по 24.07.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в м. Курахове Донецької області.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних сил України, призваним 10.03.2022 на військову службу за загальною мобілізацією на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022.
На підставі наказу (по стройовій частині) командира НОМЕР_2 окремої бригади Державної спеціальної служби транспорту від 10.03.2022 №19 рядового запасу ОСОБА_1 вирішено вважати призначеним командиром відділення розбирально-складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки взводу обслуговування та ремонту ремонтної роти управління НОМЕР_2 окремої бригади, ВОС-738182Т; з 10 березня 2022 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення і вирішено вважати таким, що 10 березня 2022 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків.
За змістом вказаного витягу з наказу позивачу встановлено: оклад за посадою 3000,00 гривень на місяць, шпк «молодший сержант», тарифний розряд 7; щомісячно премію за особистий внесок в загальні результати в розмірі 222 % місячного грошового забезпечення; надбавку за вислугу років в розмірі 25 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням; надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу (грошового забезпечення) з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. Календарна вислуга років складає: 01 рік 05 місяців 18 днів.
Відповідно до наказу командира НОМЕР_2 окремої бригади від 31.05.2022 №121 (по стройовій частині) вирішено вважати такими, що вибули у відрядження для виконання бойового завдання: до м. Курахове Донецької обл. з 31.05.2022р., для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, зокрема молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення розбирально-складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки взводу обслуговування та ремонту ремонтної роти. Підстава: Бойове розпорядження командира НОМЕР_2 окремої бригади №57 від 31.05.2022р., посвідчення про відрядження №169 від 30.05.2022р.
Наказом командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 31.05.2022 №117 вирішено вважати такими, що прибули до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучаються та беруть безпосередню участь в угрупованні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань, нижчепойменованих військовослужбовців управління НОМЕР_2 окремої бригади, 31 травня 2022 року, в тому числі молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення розбирально-складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки взводу обслуговування та ремонту, ремонтної роти НОМЕР_2 окремої бригади.
Згідно з наказом командира НОМЕР_2 окремої бригади від 02.08.2022 №189 (по стройовій частині) вирішено вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків: з м. Курахове Донецької обл. "02" серпня 2022 року, зокрема, молодший сержант ОСОБА_1 , командир відділення розбирально-складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки взводу обслуговування та ремонту ремонтної роти. Підстава: Бойове розпорядження командира НОМЕР_2 окремої бригади від "01" серпня 2022 року № 95, посвідчення про відрядження № 169 від 30.05.2022.
У матеріалах також наявна копія рапорту від 12.09.2022 командиру НОМЕР_3 тактичної групи підполковника ОСОБА_2 , на адресу командиру НОМЕР_2 окремої бригади, згідно з якою військовослужбовці у складі 35 тактичної групи брали безпосередню участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в період з 31.05.2022 р. по 02.08.2022р. в м.Курахово Донецької області, зокрема, молодший сержант ОСОБА_1 .
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 14.02.2023 №13/93, за період березень 2022 року серпень 2022 року позивачу нараховувалась додаткова винагорода згідно з постановою КМУ №168 від 28.02.2022 у розмірі 30 000,00 грн щомісячно.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Також вказаним пунктом визначено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Пунктом 2-1 постанови Кабінету Міністрів від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (у редакції на початок виникнення спірних правовідносин), установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України прийнято рішення - окреме доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29, яким серед іншого у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 року № 402 (Положення №402), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку №5).
У Довідці обов`язково зазначаються: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).
Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн за час цієї відпустки.
Відповідно до п.п.24 п.10 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. №671, Міністр оборони України дає обов`язкові для виконання військовослужбовцями, державними службовцями і працівниками апарату Міноборони доручення.
Також, пунктом 17 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018року №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
З огляду на викладене окреме доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 є обов`язковим для врахування при вирішенні питання щодо виплати військовослужбовцям додаткової винагороди.
При цьому, окреме доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 не вносить жодних змін до конструкції Постанови №168, а лише роз`яснює порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.
Згідно з пунктом 10 розділу XXXIV Порядку № 260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Пунктом 8 Порядку № 260, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (п. 9 Порядку № 260).
Аналізуючи приведені вище положення, можливо дійти висновку, що встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.
При цьому, для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України у розмірі, збільшеному до 100000 грн., які, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні є встановлення таких обставин, як:
- отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини;
- перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
- наявність довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402;
- наказ командира військової частини щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. на підставі довідки про отримання травми.
Судом не встановлено, а позивачем не надано на підтвердження перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.
Разом з тим, позивачем не було надано довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, яка, відповідно до вищевказаних нормативно-правових актів, є обов`язковим документом для отримання спірної додаткової винагороди.
Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У цій постанові Кабінет Міністрів України визначив перелік військовослужбовців за видами військових формувань, на яких поширено дію цієї постанови, та розмір вищевказаної додаткової винагороди.
Водночас реалізація приписів вказаної постанови вимагала визначення порядку та умов виплати такої додаткової винагороди, виходячи з того, що формулювання «а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах» є нечітким та породжує істотні труднощі у його правозастосуванні, що насамперед пов`язано із застосуванням сполучника «або», який має розділовий характер.
Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови №168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними постановою від 07.07.2022 № 793 (застосовується з 24.02.2022), Постанова № 168 доповнена пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».
До того визначений порядок та умови встановлювалися, зокрема, наказами Адміністрації Держприкордонслужби «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ, прийняті на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану» на виконання пункту 2-1 Постанови № 168.
Протягом періоду, за який позивач просить стягнути підвищену додаткову винагороду діяв наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168».
За змістом пункту 2 цього Наказу конкретизовано за здійснення яких заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, військовослужбовцям, які проходять службу в органах Держприкордонслужби, додаткова винагорода збільшується до 100 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі:
-бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;
-бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;
-бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
- польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
-бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;
- бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;
-бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;
- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.
Пунктом 4 Наказу № 392-АГ визначено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:
-бойового наказу (бойового розпорядження);
-журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;
-рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Згідно з пунктом 5 Наказу № 392-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).
У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу).
Відповідно до пункту 11 Наказу № 392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України (абзац перший пункту 11 Наказу).
Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу (абзац другий пункту 11 Наказу).
Згідно з пунктом 12 Наказу № 392-АГ виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).
До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.
З 01.12.2022 був уведений в дію наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (Наказ № 628-АГ), яким був дещо змінений перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 Постанови № 168, але залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.
Так, пунктом 2 цього Наказу до безпосередньої участі у бойових діях або заходах віднесено виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:
(1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
(2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
(3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);
(4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
(5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
(6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовим розпорядженням;
(7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.
Застосовуючи при вирішенні цього спору пункт 1 Постанови КМУ №168 з аналізу змісту положень якого можна виділити обов`язкову сукупність умов для виплати означеної додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби у розмірі до 100 000 грн:(1)період дії воєнного стану; (2) безпосередня участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, (3) перебування безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій; (4) наявність наказу командира, а також виходячи з того, що частиною 4 статті 6 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини, суди попередніх інстанцій на підставі частини шостої статті 7 КАС України з метою визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди за пунктом 1 Постанови № 168 уважали за можливе за аналогією застосувати до спірних правовідносин положення Інструкції № 188.
Верховний Суд сформував висновки щодо застосування положень пункту 1 Постанови № 168, наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ та Інструкції № 188, які мають бути враховані і в цій справі.
На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн на місяць, передбаченої Постановою №168.
Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови №168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.
Таким чином, суд вважає, що доводи позовної заяви не знайшли свого документального та нормативного підтвердження та спростовуються висновками суду, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність в матеріалах справи доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів, які дають йому право на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257, 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про изнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець