Справа № 160/27346/24
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи із 79% сум грошового забезпечення; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 виходячи із 79% сум грошового забезпечення з моменту звернення з відповідною заявою від 18 липня 2024 року.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивачу, як учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС 2-ї категорії, було призначено пенсію, виходячи із 79% грошового забезпечення. Проте, згідно з розрахунком станом на 01.01.2008 року основний розмір пенсії позивача розраховується з 74% від сум грошового забезпечення. Враховуючи, що відсоток, з якого була призначена позивачу пенсії є незмінною величиною, та не може бути зменшений під час проведення подальших перерахунків пенсії, дії відповідача щодо зменшення відсотку розміру пенсії позивача є протиправними. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
30.10.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. У відзиві відповідач зазначає, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що розмір пенсії позивача було обчислено за 28 років вислуги у розмірі 79 % відповідних сум грошового забезпечення. З 29.04.2006 року набрав чинності Закон України від 04 квітня 2006 року № 3591-ІV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців». Внаслідок чого для підвищення пенсій на 5% чи на 10% учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яке було раніше передбачено п. «в» статті 13 Закону № 2262, правові підстави відсутні. У зв`язку з цим, при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2008 року за нормами постанови Кабінету міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», розмір пенсії позивача було обчислено без врахування підвищення на 5%, в розмірі 74% від грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. В подальшому, на виконання Постанови № 103 позивачу проведено перерахунок пенсії в розмірі 74% від грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.
Під час призначення пенсії, відсотковий розмір грошового забезпечення, з якого було розраховано пенсію позивача встановлено 79% , з урахуванням 5% як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії.
18.07.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії позивача виходячи із 79% сум грошового забезпечення.
Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення відсотку розміру його пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 01.01.1992 року (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Відповідно до статті 13 Закону №2262- ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) було визначено, що пенсії за вислугу років призначаються у таких розмірах, а саме: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) було визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Частиною 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) було встановлено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.
Згідно з частиною 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону.
Разом з тим, з набуттям чинності 29.04.2006 року Законом № 3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» нова редакція пункту «в» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачала указаної вище 5-відсоткової доплати особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорій 2, 3 і 4.
За приписами статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Аналізуючи вищевказані норми законодавства, можна дійти висновку, що лише з 29.04.2006 року при реалізації права громадян на призначення пенсії за наведеним Законом №2262-ХІІ, підлягала застосування стаття 13 Закону 2262-ХІІ в редакції Закону №3591-IV, яка не передбачала вищевказаної 5-відсоткової доплати особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 2.
Водночас, наведеними нормами не регулюється питання проведення перерахунку вже призначених до 29.04.2006 року пенсій, при цьому, порядок перерахунок призначених пенсій врегульований спеціальною нормою частини 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ.
Таким чином, призначення пенсії вперше та перерахунок уже призначеної пенсії є різними за змістом та механізмом їх проведення, а прийняті нормативно-правові акти та Закони не мають зворотної дії в часі за нормами Конституції України, а їх застосування під час перерахунок вже призначених пенсій є таким, що суперечить нормам чинного законодавства України.
Отже, при перерахунку пенсії позивача застосуванню підлягає відсотковий розмір грошового забезпечення, з якого відбулося призначення позивачеві пенсії, тобто 79% грошового забезпечення, що також узгоджується і з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.02.2022 року у справі № 200/7786/19-а.
Враховуючи наведене, відповідач при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2008 року не мав правових підстав застосовувати зворотну дію Закону в часі та зменшувати відсотковий розмір уже призначеної пенсії з 79% сум грошового забезпечення до 74% за нормами статті 13 Закону №2262-ХІІ без врахування 5-відсоткової доплати особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорій 2, 3 і 4, оскільки вказані норми набули чинності лише з 29.04.2006 року та стосувалися призначення пенсій вперше, а не перерахунку призначеної позивачу з 02.03.1990 року пенсії, тобто призначеної до 29.04.2006 року.
Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в Дніпропетровській області при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.01.2008 року протиправно зменшило загальний розмір відсотку грошового забезпечення, з якого розрахована його пенсія з 79% до 74%, застосувавши норми законодавства України чинні на момент проведення такого перерахунку, що суперечить вищенаведеним вимогам та статті 58 Конституції України.
Згідно до статті 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні №5-рп/2005 від 22.09.2005 року прийшов до висновків, що скасування конституційних прав і свобод це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена. Отже положення частини 3 статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.
Зазначеної правової позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.02.2022 у справі № 200/7786/19-а та Верховний Суд у постанові від 03.04.2018р. у справі №175/1665/17.
Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд враховує, що відповідач, всупереч наведених норм чинного законодавства, висновків Конституційного Суду України та Верховного Суду, протиправно зменшив відсотковий розмір пенсії позивача з 79% до 74%.
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що відповідачем протиправно було відмовлено в перерахунку пенсії позивача виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 79% сум грошового забезпечення, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 року виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 79% сум грошового забезпечення та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 18.07.2024 року виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 79% сум грошового забезпечення.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", позивач звільнений від сплати судового збору, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , отже розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 виходячи із 79% сум грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 18.07.2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 79% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська