Справа № 603/668/24
Суддя: Галіян І. М.
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/668/24
Провадження №2-а/603/4/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

за участі представника позивача адвоката Ковалівського Б. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

25.10.2024 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковалівський Б. В., звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення № 1307 від 14.10.2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що оскаржувана постанова є безпідставною. Так, йому ставиться в провину те, що в період з 18.05.2024 року до 17.07.2024 року він не оновив свої персональні дані через ЦНАП або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у Р(М)ТЦК та СП. Але станом на 16.07.2024 року в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» містився повний та актуальний перелік його персональних даних, які відповідач мав можливість отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії. Доказів здійснення відповідачем перевірки функціонування системи військового обліку громадян з приводу відсутності інформації щодо позивача до постанови не долучено. Вказане відповідно до примітки ст. 210 КУпАП виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Разом з тим, позивач посилається на те, що термін для уточнення даних був пропущений ним з поважних причин, оскільки з 15.07.2024 року по 25.07.2024 року він перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Лисецька лікарня».

Також позивач зазначає, що ні в оскаржуваній постанові, ні в протоколі про адміністративне правопорушення немає посилання на норму Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який встановлює перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста. В постанові, окрім того, не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем. З огляду на наведені обставини просить скасувати оскаржувану постанову.

Представник позивача адвокат Ковалівський Б. В. разом з позовом також заявив клопотання про поновлення строку на звернення до суду із цим адміністративним позовом. В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що договір про надання правничої допомоги з позивачем укладено 22.10.2024 року, а з 23.10.2024 року по 24.10.2024 року він перебував у відпустці, тому позов подано 25.10.2024 року. Адвокат Ковалівський В. Б. вказує, що одним із елементів права на справедливий суд є право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення в справі. Водночас пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд вправі визнати причини пропуску таких строків поважними. Зважаючи на наведені обставини, просить поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з цим адміністративним позовом.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 Тимофій В. П. вказує, що 10.10.2024 року позивач ОСОБА_1 прибув до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою оформлення відстрочки від мобілізації. Під час звіряння військово-облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також встановлено, що позивач не оновив персональні дані з 18.05.2024 року до 17.07.2024 року будь-яким із встановлених способів. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги п. 1 пп. 10-1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, а саме не уточнив свої персональні дані через ЦНАП або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у районному (міському) ТЦК та СП. Враховуючи наведене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В додаткових поясненнях по справі представник позивача вказує, що діяння, вчинення якого ставиться в провину ОСОБА_1 , слід було кваліфікувати за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою встановлено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, а не за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 06.12.2024 року частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі. В ІНФОРМАЦІЯ_3 витребувано матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП та, окрім того, викликано в судове засідання для допиту як свідка старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Представник позивача адвокат Ковалівський Б. В. в судовому засіданні позов підтримав з мотивів викладених в ньому, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі та скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 1307 від 14.10.2024 року.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 Тимофій В. П. в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за її відсутності.

Судом встановлено такі обставини.

10.10.2024 року старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення № 210, на підставі якого 14.10.2024 року т. в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 винесено постанову про адміністративне правопорушення № 1307, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Зі змісту вищевказаного протоколу та оскаржуваної постанови вбачається, що 10.10.2024 року о 10:20 год до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , прибув ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з приводу оформлення відстрочки від мобілізації. Під час звіряння військово-облікових даних було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також встановлено, що ОСОБА_1 не оновив персональні дані з 18.05.2024 року до 17.07.2024 року будь-яким із встановлених способів. ОСОБА_1 своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги п. 1 пп. 10-1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року, а саме не уточнив свої персональні дані через ЦНАП або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або в районному (міському) ТЦК та СП. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» вказане порушення вчинене в особливий період.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач визнає факт пропущення встановленого законом строку оновлення персональних даних, однак вважає, що вказаний строк пропущено з поважних причин.

На підтвердження таких доводів до позовної заяви долучено фотокопію виписки № 3524 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, відповідно до якої в період з 15.07.2024 року до 25.07.2024 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Лисецька лікарня».

Допитана в судовому засіданні як свідок старший офіцер відділення обліку мобілізаційної роботи п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 капітан ОСОБА_3 пояснила суду, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 самостійно прибув до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 з приводу оформлення відстрочки від мобілізації. Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також встановлено, що ОСОБА_1 не оновив свої персональні дані. На підставі наведеного був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Свідок також пояснила, що ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначає вичерпний перелік персональних даних, і деякі з них можуть бути уточненні лише особисто військовозобов`язаними (до прикладу, інформація про наявність посвідчення водія, про фактичне місце проживання тощо). ОСОБА_1 не оновив свої персональні дані будь-яким із встановлених способів (ЦНАП або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або в районному (міському) ТЦК та СП). Про поважність причин пропуску строку на оновлення персональних даних військовозобов`язаний мав право заявити під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відповідні документи ОСОБА_1 не надав, про факт перебування в лікарні зазначив лише усно.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дійшов таких висновків.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 19 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 121 КАС України).

Встановлено, що оскаржувана постанова винесена 14.10.2024 року. Тобто строк її оскарження закінчився 25.10.2024 року. Із цим позовом адвокат Ковалівський Б. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся 25.10.2024 року.

Проте суд приймає наведені стороною позивача доводи щодо поважності пропуску строку на звернення до суду та, зважаючи на незначний термін пропуску строку оскарження постанови, вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення № 1307 від 14.10.2024 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Щодо вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які визначають правила військового обліку.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ).

Загальні правила військового обліку встановлені ст. 33 Закону № 2232-XII, в якій закріплено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі військовий облік) визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, додатком № 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Правила військового обліку).

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення (п. 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів).

За визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває дотепер.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону № 2232-XIIвійськовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством (ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України»).

За приписами ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок включає:підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

18.05.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 року (далі Закон № 3633-ІХ).

Цим Законом положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (Закон № 2232-XII) викладено в новій редакції, відповідно до якої, зокрема, встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Окрім того, як вбачається зі змісту ч. 11 ст. 38 Закону № 2232-XII, призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Вказаний обов`язок визначено також пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних (абз. 2 п. 23 Порядку).

Отже, у відповідності до ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які перебувають на військовому обліку зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Водночас абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Вичерпний перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста наведено в ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до яких віднесено, зокрема, місце проживання та місце перебування; номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; реквізити посвідчення водія (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії, категорія).

Отже, в період з 18.05.2024 року (тобто після набуття чинності Законом № 3633-ІХ) до 16.07.2024 року (включно) ОСОБА_1 зобов`язаний був оновити свої персональні (військово-облікові) данічерез центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

В позовній заяві позивач стверджує, що він оновив персональні дані через застосунок «Резерв+», однак жодних доказів, які б це підтверджували, та зі змісту яких можна було б встановити дату оновлення ОСОБА_1 своїх персональних даних, до позовної заяви не долучено.

Поряд з цим, позивач погоджується з фактом несвоєчасного оновлення вказаних даних, що зумовлено перебуванням на стаціонарному лікуванні з 15.07.2024 року до 25.07.2024 року. На підтвердження таких доводів до позову долучено фотокопію виписки № 3524 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, зі змісту якої вбачається, що в період з 15.07.2024 року до 25.07.2024 року ОСОБА_1 справді перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Лисецька лікарня».

Однак суд звертає увагу на те, що строк для оновлення персональних даних військовозобов`язаними складав 60 днів і тривав з 18.05.2024 року до 16.07.2024 року (включно). А тому суд не може визнати поважними причини пропуску строку оновлення персональних даних факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні впродовж останніх двох днів цього строку. Доказів про наявність яких-небудь інших об`єктивних перешкод, що унеможливлювали б виконання позивачем зазначеного обов`язку, суду не надано.

Окрім того, суд повторно наголошує, що матеріали справи не містять жодних відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 взагалі оновив свої персональні дані.

З приводу доводів про те, що інформацію, яку не оновив ОСОБА_1 , відповідач повинен був отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді, суд зазначає таке.

Приміткою ст. 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосована в цьому випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів. Відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким у цьому випадку є позивач.

Водночас суд звертає увагу на те, що жодна з вищезазначених баз даних не містить інформації про фактичне місце проживання позивача, номери його засобів зв`язку, а також адреси електронної пошти. Окрім того, як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , дані про наявність посвідчення водія може уточнити лише особисто військовозобов`язаний, оскільки в ТЦК та СП відсутній доступ до такої інформації.

Інші доводи сторони позивача суд вважає малозначними.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У силу ч. 1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Отже, судом встановлено, що відповідно до приписів Закону № 3633-ІХ в період з 18.05.2024 року до 16.07.2024 року ОСОБА_1 зобов`язаний був оновити свої персональні (військово-облікові) данічерез центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, що позивач у вказаний період не зробив. Внаслідок такого порушення правил військового обліку 14.10.2024 року т. в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

За наведених обставин суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає вимогам закону, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень, а тому підстав для скасування цієї постанови суд не вбачає.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для стягнення судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 139, 246, 255, 286 КАС України, ст. ст. 251, 280, 283 КУпАП, суд,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду із цим адміністративним позовом.

В задоволені позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення № 1307 від 14.10.2024 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Головуючий суддя І. М. Галіян