Справа № 500/4966/24
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Чепенюк О.В.

09 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/4966/24 пров. № А/857/28715/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 500/4966/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2024р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.06.2024р. в частині відмови в підтвердженні пільгового стажу роботи за період: 27.05.1989р. - 01.01.1999р. та 01.04.2000р. - 10.02.2004р.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 02.07.2024р. № 67 про відмову в призначені пенсії за віком відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на підставі п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, періоди роботи: 27.05.1989р. - 01.01.1999р., 01.04.2000р. - 10.02.2004р. та 12.02.2004р. - 09.11.2015р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити пенсію за віком відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV з 24.06.2024р.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.10.2024р. позов задоволено частково.

Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.06.2024р. зареєстроване за №3986/03-16 від 07.06.2024р. (протокол №8) в частині відмови ОСОБА_1 в підтвердженні пільгового стажу роботи за період: 27.05.1989р. - 31.12.1998р. трактористом в колгоспі імені Леніна Чортківського району.

Одночасно, суд першої інстанції визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 02.07.2024р. № 67 про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. №1058-ІV.

При цьому, суд також зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на підставі п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. №1058-ІV, періоди роботи: 27.05.1989р. - 31.12.1998р. трактористом у колгоспі імені Леніна Чортківського району (КПГ Угринівське), з 12.02.2004р.-09.11.2015р. трактористом у ТзОВ Агрополіс, та повторно розглянути заяву від 24.06.2024р. про призначення пенсії за віком відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 26.04.2024р. з врахуванням висновків рішення суду.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із даним рішенням в частині задоволених позовних вимог, апелянт Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.10.2024р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Крім того, апеляційну скаргу подав апелянт Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Апелянт просить суд, Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.10.2024р. скасувати в частині задоволених позовних вимог щодо Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), досягнувши віку 55 років, 10.04.2024р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

10.06.2024р. листом № 1900-0304-8/29019 надіслано ОСОБА_1 копію рішення Комісії з питань підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №3986/03-16 від 07.06.2024р. (протокол №8). Даним рішенням позивачу відмовлено в підтвердженні стажу роботи (в період роботи: 27.05.1989р. - 31.12.1998р. на посаді тракторист), що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Підтверджено період роботи: 01.01.1999р. - 31.03.2000р. (за фактичною тривалістю спецстажу, визначеною страхувальником та відображеною в Реєстрі застрахованих осіб) як пільговий стаж для призначення пенсії згідно п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV (а.с.16 зворот, 20-21).

24.06.2024р. ОСОБА_1 повторно звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

02.07.2024р. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №67 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. У рішенні вказані умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з покликанням на п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV. Зокрема: вік 55 років, страховий стаж 30 років. Зазначено, що вік заявника 55 років. Страховий стаж становить 37 років 10 місяців 27 днів, пільговий стаж - 1 рік 0 місяців 12 днів. До пільгового стажу не зараховано період згідно довідки від 22.02.2024р. № 46, оскільки у довідці зазначена посада тракторист, що суперечить п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV, де зазначено, що право на призначення пенсії мають чоловіки, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право громадян України на соціальний захист проголошено ст.46 Конституції України, конкретизовано п.6 ч.1 ст.92 Конституції України і з 01.01.2004р. деталізовано нормами, насамперед, Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який прийнятий на зміну положенням Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".

В п. "в" ст.13 Закону «Про пенсійне забезпечення» (у редакції Закону України від 02 березня 2015 року №213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року) чітко передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

ст.13 Закону «Про пенсійне забезпечення» було встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Законом України від 02.03.2015р. №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» збільшено загальний стаж роботи необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 25 років до 30 років.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017р. №2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017р. (надалі також - Закон №2148-VIII), Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-ІV доповнено розділом XIV-1 Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян.

Згідно п.3 ч.2 ст.114 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

23.01.2020р. Конституційний Суд України прийняв рішення №1-р/2020 яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст.13, ч.2 ст.14, п."б" - "г" ст.54 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII.

В п.п. 2, 3 вказаного рішення № 1-р/2020 передбачено, що наведені норми втрачають чинність з дня його ухвалення Конституційним Судом України, застосуванню підлягають відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

При вирішенні цього спору колегія суддів враховує принцип верховенства права, відповідно до якого, згідно ч.1 ст. 6 КАС України, передбачено, що саме людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а тому в даній справі до спірних правовідносин слід застосувати саме ту норму, яка є найбільш сприятливою для позивача, а саме п. "в" ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення у редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015р. №213-VIII.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992р. №7 Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства.

Так, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Трактористи-машиністи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених наведених вище умов. Трактористам-машиністам, постійно зайнятим на причіпних і стаціонарних установках і агрегатах, пенсії призначаються на загальних підставах. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Отже, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 22 жовтня 2018 року у справі № 513/1261/16-а, від 25 квітня 2019 року у справі №497/472/17, від 20 лютого 2020 року у справі № 607/14316/16-а, від 19 березня 2021 року у справі № 497/183/17, від 03 червня 2021 року в справі № 382/1686/16-а.

ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993р. затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі також Порядок №637).

В п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі також - Порядок № 637) видно, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків (п.3 Порядку №637).

п.20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема, стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Також якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Із змісту записів трудової книжки серії НОМЕР_1 чітко видно, у спірний період позивач працював на таких посадах:

Колгосп імені Леніна Чортківського району (КПГ Угринське):

-запис №1, 30.08.1985р., прийнятий на роботу помічником тракториста, підстава: протокол №9 від 05.09.1985р.;

-запис №2, 21.04.2000р., переведений із КПГ Угринське в ПАП Перлину в зв`язку з реорганізацією господарства, підстава: наказ №71 від 01.04.2000.

-запис №3, 10.02.2004р., звільнений з роботи за власним бажанням, підстава: наказ №6 від 10.02.2004р.;

-запис про звільнення засвідчений підписом уповноваженої особи та скріплений печаткою підприємства (а.с.21 зворот).

ТОВ Агрополіс:

-запис №4, 12.02.2004р., прийнятий на роботу трактористом, підстава: наказ №13/к від 12.02.2004р.;

-запис №11, 09.11.2015р., звільнений з роботи за згодою сторін, підстава: наказ №154/к від 09.11.2015р.;

-запис про звільнення засвідчений підписом уповноваженої особи та скріплений печаткою ТОВ Агрополіс (а.с.22).

За змістом архівної довідки №218, яка видана 30.07.2019р. Заводською селищною радою Чортківського району Тернопільської області, видно, що ОСОБА_1 вступив у члени колгоспу імені Леніна, реорганізованому в КПГ Угринське, 30.08.1985р., працював у колгоспі: 30.08.1985р. - 31.12.1999р.. Довідка містить відомості про професію, за якою працював позивач у колгоспі (1985 року - 1987 рік помічник тракториста, 1988 рік служба в армії, 1989 року - 1999 рік тракторист), встановлений мінімум трудоднів та кількість виробленого мінімуму трудоднів та заробітну плату у період 1985-1999 років (а.с.12 зворот).

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис 30.12.2005р. щодо проведення державної реєстрації припинення КПГ Угринське в результаті ліквідації за рішенням засновників.

Саме за таких обставин (припинення підприємства та відсутність правонаступника), що позбавляє позивача можливості отримати довідку про уточнюючий характер роботи на посаді тракториста відповідно до п.20 Порядку №637, Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області розглядала питання підтвердження стажу роботи та прийняття відповідного рішення щодо зарахування стажу до пільгового.

Як визначено у п.11 Порядку №18-1, заявник для підтвердження стажу роботи подає такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

В п.14 Порядку №18-1 визначено, що Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі розглядають заяви про підтвердження стажу роботи та з відповідною пропозицією про задоволення або відхилення заяви, разом із вмотивованим висновком, направляють Комісії.

Перевіряючи обґрунтованість висновків Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області про непідтвердження поданими документами пільгового стажу за період: 27.05.1989р. - 31.12.1998р., колегія суддів зазначає таке.

У спірному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №3986/03-16 від 07.06.2024р. вказано про неможливість підтвердити період з 27.05.1989р. - 31.12.1998р., оскільки інформація відображена в довідці Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області №218 від 30.07.2019р. не відповідає первинним документам, що були підставою для видачі, а саме в первинних документах займана посада зазначена методом повтору, у 1990р. та 1999р. займана посада не зазначена, а також не відповідність прізвища паспортним даним.

До прийняття такого рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено перевірку стажу роботи позивача на підставі первинних документів (розрахункових відомостей про нарахування заробітної плати за 1985-1999 роки, книги обліку трудового стажу), про що складено акт від 10.04.2024р. №1900-1102-1/1840 (а.с.6-10). Перевіркою первинних документів встановлено, що позивач в період: 1985-1986 років працював помічником тракториста, у 1987 році, з 1989 року по 1999 рік відпрацював трактористом.

За 1987, 1989, 1990, 1992, 1994-1999 роки розбіжностей між фактичними даними про кількість відпрацьованих людиноднів і записами в книзі обліку трудового стажу і заробітку не виявлено. Перевіркою встановлені розбіжності за 1991 та 1993 роки між фактичними даними про кількість відпрацьованих людиноднів і записами в книзі обліку трудового стажу і заробітку. Фактично відпрацьовано 259 та 225 (відповідно) людиноднів, що на 24 людинодні менше, як записано в книзі обліку. Фактична сума заробітку відповідає записаній в книгу обліку трудового стажу.

Отже, фактично робота позивача за професією тракториста у період: 27.05.1989р. - 31.12.1998р. підтверджена первинними документами. Проте, вони містять окремі недоліки та неточності. При цьому, записи трудової книжки про цей же період не містять будь-яких недоліків.

З цього приводу суд апеляційної інстанції наголошує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а так само неможливість отримання уточнюючої довідки на підтвердження пільгового стажу. Вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист.

Таким чином, аргументи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про неможливість зарахувати до пільгового стажу позивача період трудової діяльності трактористом з 27.05.1989р. - 31.12.1998р. через недоліки у первинних документах обліку страхового стажу, які велися в колгоспі, апеляційний суд вважає необґрунтованими та безпідставними.

З наведених підстав, рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.06.2024р. в частині відмови ОСОБА_1 в підтвердженні пільгового стажу роботи за період: 27.05.1989р. -31.12.1998р. трактористом у колгоспі імені Леніна Чортківського району (КПГ Угринське) є протиправним та підлягає скасуванню. Тому, до задоволення підлягає похідна позовна вимога про зарахування періоду роботи позивача з 27.05.1989р. - 31.12.1998р. (а не по 01.01.1999р. як просить позивач) у колгоспі імені Леніна Чортківського району (КПГ Угринське) до пільгового страхового стажу.

Інший спірний період роботи позивача з 01.04.2000р. - 10.02.2004р. зарахований до страхового стажу, проте не зарахований до пільгового стажу та не був предметом розгляду Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та не зарахований Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що трудова книжка колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 містить відомості про роботу з 01.04.2000р. - 10.02.2004р. в ПАП Перлина, однак відомостей, щодо посади трудова книжка колгоспника не містить. Позивач не надав інших документів про займану посаду та виконану роботу за період: 01.04.2000р. - 10.02.2004р., у тому числі документів, які підтверджували б його роботу трактористом в ПП Перлина та безпосередню зайнятість у виробництві сільгосппродукції протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Позивач у позові не зазначає чи працював у цей період трактористом, не пояснює чому не надає уточнюючу довідку про характер виконуваної роботи за цей період та відомості про види діяльності підприємства. Тому, відсутні підстави для зарахування до цього періоду до пільгового стажу роботи відсутні про що вірно вказано судом першої інстанції.

Стосовно періоду роботи ОСОБА_1 в ТОВ Агрополіс з 12.02.2004р. - 09.11.2015р. колегія суддів зазначає. що він підтверджується записами трудової книжки, про що зазначено вище. Також одночасно з заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивач подав довідку від 22.02.2024р. № 46, яка видана ТОВ Агрополіс, про те, що ОСОБА_1 працював з 12.02.2004р.-09.11.2015р. трактористом, і був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві. Зазначені періоди зараховуються до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Довідка видана на підставі наказів підприємства та особових рахунків за 2004-2015 роки (а.с.13).

За змістом оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №67 від 02.07.2024р. дана довідка не взята до уваги Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оскільки у довідці вказана посада тракторист. Однак, як на переконанням відповідача право на пільгову пенсію мають особи за посадою тракторист-машиніст (а.с.18).

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що наведені вище норми пенсійного законодавства вказують на те, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Слід також зазначити, що формальні неточності в документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року в справі №687/975/17, від 30 вересня 2019 року в справі № 638/18467/15-а.

В п.24 Порядку №637 чітко визначено, що в уточнюючих довідках підприємств, установ, організацій або їх правонаступників додатково наводяться такі відомості, зокрема, стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу апелянта, на те, що ч.3 ст.44 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пенсійний оргаг не позбавлений права у разі наявності сумнівів звертатись із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання інформації, в тому числі, документів, які містять відомості про періоди роботи, характер праці, провести відповідні зустрічні звірки тощо. В цьому випадку пенсійний орган не надав суду доказів вчинення таких дій.

Зважаючи на вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що згідно "Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016", затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27.08.1986р. № 016, введеного в дію з 01.01.1987р. та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010р. № 327, чинного на теперішній час, окремі з зазначених вище професій відсутні, а міститься професійна назва роботи - тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва.

Враховуючи наведене та матеріали справи, колегія суддів наголошує, що у спірних правовідносинах позивач працював за професією тракториста, що охоплюється визначенням посади тракторист-машиніст, а також був безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції, так як працював у сільськогосподарських підприємствах. Тому, усі спірні періоди роботи за професією тракториста зараховуються до пільгового стажу.

В той же час щодо іншої частини позовних вимог колегія суддів зазначає про таке.

Згідно Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду. Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, суд не може перебирати на себе функції, які відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, зокрема-функції щодо призначення пенсії та зобов`язання відповідача прийняти те чи інше рішення.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №752/20012/16-а, від 12 червня 2018 року у справі № 800/248/17, від 12 лютого 2019 року у справі №825/1602/17 та від 05 березня 2019 року у справі №2040/6320/18.

Як слідує з оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 02.07.2024р., загальний страховий стаж позивача становить 37 років 10 місяців 27 днів, що є достатнім для призначення пенсії, пільговий стаж - 1 рік 12 днів, у зв`язку з недостатністю якого позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Додатково зарахуванню до пільгового страхового стажу підлягають вищевказані спірні періоди роботи позивача на посаді тракториста з урахуванням відомостей про вироблений мінімум трудоднів та про сплату страхових внесків.

Разом з тим, щодо наявності у позивача пільгового страхового стажу не менше 20 років, в суду відсутній розрахунок такого стажу, і такі повноваження щодо обчислення пільгового страхового стажу при призначенні пенсії належать до виключних повноважень органів пенсійного фонду, а тому суд не може підміняти собою такий орган і проводити відповідні обчислення пільгового страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Тобто, безпосередньо територіальні органи Пенсійного фонду України відповідно до покладених на них завдань призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Отже, оскільки у межах спірних правовідносин заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та за результатом її розгляду прийнято спірне рішення. Тому, дії зобов`язального характеру щодо зарахування страхового стажу та призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, який вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, тобто Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Окремо необхідно зазначити, що відповідно до п.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування№1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З аналізу наведеної норми видно, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося до спливу трьох місяців з дня виникнення права на призначення такої пенсії.

Оскільки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся з заявою про призначення пенсії 24.06.2024р., тому саме з цього часу (як і просить позивач) слід вирішувати питання про призначення пенсії.

ч.2 ст. 9 КАС України врегульовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В п. 10 ч.2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд першої інстанції обґрунтовано вийшов за межі позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на підставі п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. №1058-ІV, періоди роботи: 27.05.1989р. - 31.12.1998р. трактористом у колгоспі імені Леніна Чортківського району (КПГ Угринівське); 12.02.2004р.-09.11.2015р. трактористом у ТзОВ Агрополіс, та повторно розглянути заяву від 24.06.2024р. про призначення позивачу пенсії за віком відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 26.04.2024р. з врахуванням висновків рішення суду.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у від 25 вересня 2018 року у справі №500/38/17 (адміністративне провадження №К/9901/37136/18).

ч.1 ст.308 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З роз`яснень, які наведені в п.13.1 Постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», видно, що у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується апелянтами в частині відмовлених позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області діяли не у спосіб визначений законами та Конституції України.

Інші доводи апеляційних скарг фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 500/4966/24- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель