Справа № 320/28412/23
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 січня 2025 року

м. Київ

справа №320/28412/23

адміністративне провадження № К/990/50704/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Гімона М.М., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі № 320/28412/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СЕЙЛ» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СЕЙЛ» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України, в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення та збільшення позовних вимог, просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 15.05.2023 № 8810119/41915030, від 15.05.2023 № 8810120/41915030, від 15.05.2023 №8810125/41915030, від 15.05.2023 № 8810133/41915030, від 15.05.2023 № 8810135/41915030, від 15.05.2023 №8810110/41915030, від 15.05.2023 № 8810109/41915030, від 15.05.2023 №8810126/41915030, від 15.05.2023 № 8810136/41915030, від 15.05.2023 № 8810127/41915030, від 15.05.2023 № 8810117/41915030, від 15.05.2023 №8810121/41915030, від 15.05.2023 №8810122/41915030, від 15.05.2023 №8810128/41915030, від 15.05.2023 №8810134/41915030, від 15.05.2023 №8810111/41915030, від 15.05.2023 №8810123/41915030, від 15.05.2023 №8810112/41915030, від 15.05.2023 №8810129/41915030, від 15.05.2023 №8810130/41915030, від 15.05.2023 №8810113/41915030, від 15.05.2023 №8810131/41915030, від 15.05.2023 №8810114/41915030, від 15.05.2023 №8810108/41915030, від 15.05.2023 №8810118/41915030, від 15.05.2023 №8810115/41915030, від 15.05.2023 №8810124/41915030, від 15.05.2023 №8810132/41915030, від 15.05.2023 № 8810137/41915030, від 15.05.2023 №8810138/41915030, від 15.05.2023 №8810116/41915030, від 18.05.2023 № 8833389/41915030, від 18.05.2023 №8833390/41915030, від 18.05.2023 №8833391/41915030, від 18.05.2023 №8833392/41915030, від 18.05.2023 №8833393/41915030, від 18.05.2023 №8833394/41915030, від 18.05.2023 №8833395/41915030, від 03.07.2023 №9106214/41915030, від 03.07.2023 №9106219/41915030, від 03.07.2023 № 9106222/41915030, від 03.07.2023 № 9106224/41915030.

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників: №5101 від 31.12.2021, №5102 від 31.12.2021, №3974 від 31.01.2022, №3975 від 31.01.2022, №3976 від 31.01.2022, №4324 від 28.02.2022, №4325 від 28.02.2022, №4326 від 28.02.2022, №966 від 31.03.2022, №969 від 31.03.2022, №970 від 31.03.2022, №1452 від 30.04.2022, №8889 від 31.05.2022, №8494 від 30.06.2022, №4386 від 31.07.2022, №4387 від 31.07.2022, №5100 від 31.08.2022, №5101 від 31.08.2022, №5102 від 31.08.2022, №5103 від 31.08.2022, №5423 від 30.09.2022, №5002 від 31.10.2022, №5003 від 31.10.2022, №5385 від 30.11.2022, №5386 від 30.11.2022, №5066 від 31.12.2022, №5067 від 31.12.2022, №2962 від 31.01.2023, №2453 від 28.02.2023 , №4485 від 31.03.2023, №4486 від 31.03.2023, №4409 від 31.07.2022, №2342 від 31.08.2022, №2874 від 30.09.2022, №2598 від 31.10.2022, №2750 від 30.11.2022, №2036 від 31.01.2023, №1963 від 28.02.2023,№8012 від 30.06.2022, №4418 від 31.08.2022, №4138 від 31.10.2022, №3654 від 28.02.2023, датою їх фактичної подачі на реєстрацію.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2024, позов задоволено.

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків із зазначеними судовими рішеннями не погодилося та звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Механізм реалізації права на касаційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві визначено Главою 2 Розділу ІІІ Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано питання стосовно права на касаційне оскарження, за змістом частини першої якої учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже, за змістом наведених законодавчих приписів право на касаційне оскарження судового рішення мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, однак лише у визначених законом випадках.

У свою чергу, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За визначенням пункту двадцятого частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено перелік категорій справ незначної складності, який не є вичерпним. При цьому за змістом пункту десятого названої норми процесуального закону для цілей цього Кодексу, справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Положення вказаної правової норми процесуального закону узгоджуються з приписами частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, яка відносить справи в аналогічних спорах до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У цій справі, суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.

Зважаючи на характер спірних правовідносин, предмет доказування у даній справі, суб`єктний склад її учасників, а також враховуючи на неналежність зазначеної справи до категорії справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, Суд дійшов висновку, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2024 не підлягають касаційному оскарженню.

Передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі незначної складності, судом не встановлені.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі № 320/28412/23 відмовити.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіІ.А. Гончарова М.М. Гімон Р.Ф. Ханова