Справа № 159/7924/24
Суддя: Лесик В. О.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/7924/24
Провадження № 2-а/159/26/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Лесика В.О.,

з участю секретаря судового засідання Посполітак Г.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Самулевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

25.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову зазначив, що постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 14.11.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень, оскільки він як військовозобов`язаний без поважних причин в особливий період не перебував на військовому обліку до 04.11.2024 в ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем свого проживання.

Вважає таку постанову незаконною та просить її скасувати з наступних підстав.

В оскаржуваній постанові не зазначено конкретно норми законодавства, за порушення яких він повинен нести адміністративну відповідальність.

Він знаходився на військовому обліку за місцем своєї реєстрації та постійного місця проживання в селі Вільшани Харківського району Харківської області, а саме у ІНФОРМАЦІЯ_6 . Так як він є батьком, що самостійно виховує та отримує дитину, ІНФОРМАЦІЯ_7 була надана відстрочка від призиву на військову службу до 10.11.2024. У зв`язку з частими обстрілами території на якій він проживав та погіршенням психологічного стану здоров`я, ще на початку вересня 2024 року ним було прийнято рішення про переїзд на проживання в місто Ковель Волинської області.

Разом зі своїм одинадцятирічним сином, був зареєстрований в місті Ковель, як внутрішньо переміщена особа. Через декілька днів, до нього зателефонувала матір, яка залишалась проживати в Харківській області та повідомила про погіршення її здоров`я, а тому він змушений був залишити сина із знайомими і виїхати за місцем проживання матері, де проживав декілька тижнів. Оскільки термін відстрочки від призиву на військову службу закінчувався, він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 та повідомив, що змінив місце свого проживання, та має намір подати заяву про продовження відстрочки від призиву на військову службу. Працівники місцевого ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовили у прийняті такої заяви та порекомендували звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_4 за новим місцем проживання разом із заявою про взяття на військовий облік.

04.11.2024 позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 та подав заяву про взяття на військовий облік і надання відстрочки від призиву на військову службу, проте працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, а в подальшому постанову про накладення адміністративного стягнення.

З наведених підстав просить постанову скасувати, як незаконну.

04.12.2024 було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов.

Відповідачами відзив на позов не подано, а надіслано клопотання про приєднання до матеріалів справи відповідних документів.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі і просили їх задовольнити з підстав, вказаних в ньому.

Суд, заслухавши позивача та його представника, показання свідка і дослідивши надані судом матеріали справи приходить до висновку про безпідставність заявленого позову.

Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі.

ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП так як він, станом на 04.11.2024, як військовозобов`язаний, без поважних причин, в особливий період, не перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 за задекларованим місцем проживання АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки управління соціального захисту виконавчого комітету Ковельської міської ради, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщена особа з 02.09.2024.

Із заявою про взяття на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_8 позивач звернувся лише 04.11.2024 та надав пояснення про те, що він не знав про необхідність стати на військовий облік, так як мав відстрочку від призову на військову службу.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 підтвердила, що позивач з початку вересня 2024 року проживає у її будинку в місті Ковелі. Не заперечувала, що у зв`язку із хворобою матері позивач на декілька тижнів їздив у Харківську область, залишивши з нею малолітню дитину.

Аналізуючи наведені вище докази слід прийти до висновку, що позивач без поважних причин не перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 станом на 04.11.2024, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року №1932-XII визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, згідно Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» було прийнято рішення про оголошення та проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан.

Приписами статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено абз. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Частиною 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до абз. 2 пп. 1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Додатком 2 вказаного порядку визначено також Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Правила).

Відповідно до п. 1 Правил, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:

- перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності;

- у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану: у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів); мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Зі змісту оспорюваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме: будучи військовозобов`язаним, станом на 04.11.2024 не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідному районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим порушив Правила військового обліку, передбачені абз.1 п.п.1 п.1 додатку 2 Постанови КМУ від 30.12.2022 № 1487.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Постанова, яка оскаржена, є правомірною, обвинувачення сформульовано у відповідності з законом, вина позивача є доведеною.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оскільки ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, без поважних причин, в особливий період, не став на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_5 , за місцем проживання, а тому в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 120 КУпАП.

Враховуючи наведене,позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено факту відсутності в його діях складу правопорушення, а відтак постанова про притягнення позивача до адмінвідповідальності є правомірною та підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 72-77, 139, 241, 242, 246, 255, 271, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 2162 від 14.11.2024 відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

пеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 13.01.2025.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_10 , код ЄРДПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2: ІНФОРМАЦІЯ_11 , код ЄРДПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Головуючий:В. О. Лесик