Справа № 480/9340/23
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2025 року Справа № 480/9340/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9340/23 за позовом Керівника Сумської окружної прокуратури в інтересах держави до Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області, треті особи: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, Товариство з обмеженою відповідальностю "ФК" МОНОПОЛІУМ ФІНАНС" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 1 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
На думку прокурора, ініціатором цього судового спору з метою захисту інтересів держави на підставі статті 23 Закону України "Про прокуратуру", частини п`ятої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України має виступати саме прокурор, оскільки у цьому випадку жоден інший державний органи не наділений правом звернення до суду з вимогою спонукати орган місцевого самоврядування розглянути на пленарному засіданні питання про передачу захисної споруди з державної у комунальну власність місцевої територіальної громади. Бездіяльність відповідача, як вважає прокурор, спричиняє порушення права громади на безпечний та належний захист в умовах воєнного стану, який запроваджений у державі, і загрожує інтересам держави та життю громадян в умовах воєнного стану.
Прокурор зазначає, що оскільки всупереч п. 51 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання щодо надання згоди на передачу захисної споруди цивільного захисту з державної у комунальну власність на пленарному засіданні міської ради не розглядалось, відповідач допустив бездіяльність, щодо оскарження якої прокурор і звернувся до суду з даним позовом.
19.09.2023р. представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с.68-80), у якому щодо позову заперечує та просить відмовити у його задоволені в повному обсязі. Свою правову позицію він мотивував тим, що захисна споруда непридатна до використання, та надав акт оцінки стану захисної споруди від 25.08.2023. На всі звернення регіонального відділення селищною радою надавалися відповіді, що питання прийняття споруди у комунальну власність буде розглянуте за умови відповідності її всім нормам протирадіаційного укриття.
До того ж, Регіональним відділенням не приймалося рішення у формі наказу про передачу майна, як це передбачено ч.1 ст.4 Закону України «Про передачу об`єктів з державної та комунальної власності», і тому у селищної ради відсутнє зобов`язання розглядати питання щодо надання згоди.
Крім того, питання про власника майна є спірним, оскільки адмінбудівля, де знаходиться захисна споруда, передана у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК» МОНОПОЛІУМ ФІНАНС». На підтвердження своїх слів надав копію відомостей про складові частини об`єкта нерухомого майна з Державного реєстру речових прав.
На думку відповідача, прокурор не мав законних підстав для звернення до суду в інтересах держави, оскільки у цьому випадку звертатися із позовом могли Регіональне відділення Державного фонду України або Державна служба України з надзвичайних ситуацій.
Враховуючи вищевикладене, просив в задоволенні адміністративного позову відмовити та заявив клопотання залучити до участі у справі ТОВ «ФК» «МОНОПОЛІУМ ФІНАНС» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, а справ, зважаючи на її складність, у розглядати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року клопотання відповідача задоволено і залучено до участі в розгляді справи ТОВ «ФК» МОНОПОЛІУМ ФІНАНС» в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.
21.09.2023р. позивач подав відповідь на відзив (а.с.135-141), у якій просив задовольнити позовні вимоги і вказав, що бездіяльність селищної ради суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони. Інтереси держави - поняття оціночне, загальне і включає в себе інтереси мешканців конкретної територіальної громади. Ні органи Фонду державного майна, ні Державна служба з надзвичайних ситуацій не наділені повноваженнями на звернення до суду в інтересах держави з питання, що є предметом судового розгляду, виходячи із положень Закону України «Про Фонд державного майна України» та Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого наказом ФДУ від 15.05.2012 року №678 та Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою КМУ від 16 грудня 2015 року №1052. Тому прокурор на законних підставах звернувся до суду за захистом інтересів держави. Крім того, посилання відповідача на незадовільний технічний стан об`єкта передачі є безпідставними, оскільки предметом спору є бездіяльність селищної ради, а не стан захисної споруди. Також безпідставною є заява відповідача про відсутність наказу про передачу майна, оскільки спершу закон вимагає отримати згоду органу місцевого самоврядування. Позивач у відповіді просив відзив, наданий йому відповідачем в електронній формі, повернути селищній раді як неналежний у зв`язку з відсутністю відповідного електронного підпису, відмовити відповідачу у залученні в якості третьої особи ТОВ «ФК» МОНОПОЛІУМ ФІНАНС» та розгляді справи за правилами загального позовного провадження, а позов задовольнити у повному обсязі. До відповіді на відзив позивач додав Інформацію з Державного реєстру речових прав, з згідно з якою власником захисної споруди 25.01.2018 зареєстрована держава в особі регіонального відділення Фонду Державного майна України по Сумській області.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року заперечення представника відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишено без задоволення.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Керівника Сумської окружної прокуратури про відмову у прийнятті відзиву у справі.
29.09.2023р. представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив (а.с.149-154), в якому вказав, що заперечує проти позовних вимог і просить відмовити у задоволенні позову.
Зазначив, що надав позивачу скановану копію відзиву, яка не потребує електронного підпису. Він вважає, що надав відповіді на всі звернення щодо захисної споруди і бездіяльності не допустив. Територіальна громада не має коштів на відновлення споруди, її власником є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, яке зобов`язано привести захисну споруду у стан, придатний для використання.
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях - третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, у письмових поясненнях (а.с.56-58) підтримала доводи прокурора і просила позов задовольнити у повному обсязі.
Третій особі на стороні відповідача надіслано ухвалу про залучення його до справи і встановлено п`ятиденний строк для подання пояснень, але він пояснень суду не надав.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Відповідно до технічного паспорту на захисну споруду цивільної оборони від 31.10.2016 вказане протирадіаційне укриття площею 127,5 кв.м. та місткістю 170 чоловік розташоване в підвалі адмінбудівлі по вул. Кооперативна,1 в смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області, а.с. 8-19.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» не можуть бути об`єктами передачі з державної у комунальну власність об`єкти, право власності на які не зареєстровано в установленому законом порядку (крім об`єктів житлового фонду та гуртожитків, нерухомого військового майна, яке вивільняється у процесі реформування Збройних Сил України).
На виконання протокольних доручень засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 30 березня 2018 року та на виконання доручення Фонду державного майна України від 21 травня 2018 року №К/21 в Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Сумській області була створена робоча група для підготовки пропозицій щодо передачі захисних споруд цивільного захисту, які у процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу господарських товариств та перебувають у сфері управління регіонального відділення, іншим суб`єктам управління, насамперед органам місцевого самоврядування.
У відповіді від 01.11.2018 №1794-02-32 на це звернення селищний голова Лукаш В.О. повідомив регіональне відділення, що прийняття рішення про надання згоди можливе тільки після комплексного обстеження стану протирадіаційного укриття за участі представника селищної ради, (а.с.24).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що предметом цього спору є зобов`язання органу місцевого самоврядування здійснити розгляд на пленарному засіданні міської ради питання щодо надання згоди на передачу об`єкта - захисної споруди з державної у комунальну власність.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, частини третьої статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.
Згідно зі статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Перелік питань, які відносяться до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад визначено в статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Зокрема, пунктом 51 частини першої статті 26 цього Закону передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об`єктів з комунальної у державну власність.
Як слідує зі змісту частин першої та другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 1 Закону України від 09.12.2011 № 4107-VI «Про Фонд державного майна України» (далі Закон № 4107-VI) визначено, що Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.
Згідно із пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону № 4107-VI Фонд державного майна України погоджує (приймає) відповідно до законодавства рішення про передачу об`єктів державної власності в комунальну власність, до сфери управління інших уповноважених органів управління або Національній академії наук України, галузевим академіям наук, а також погоджує рішення про передачу об`єктів комунальної власності в державну власність.
Правові основи управління об`єктами державної власності визначає Закон України від 21.09.2006 № 185-V «Про управління об`єктами державної власності» (далі Закон № 185-V).
Згідно зі статтею 1 цього Закону управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.
Як зазначено у частині 1 статті 3 Закону № 185-V, одним із об`єктів управління державної власності є державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних капіталів або залишилося після ліквідації підприємств та організацій.
Таким чином, відповідно до положень Закону № 185-V Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях здійснює функції з управління об`єктами державної власності на території Сумської області, які під час приватизації не увійшли до статутних капіталів господарських товариств.
Спільним наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України № 908/68 від 19.05.1999 затверджено Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.06.1999 за № 414/3707. Відповідно до пункту 1.4 згаданого Положення способами управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, зокрема, є передача майна у комунальну власність у порядку, передбаченому Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», та передача майна до сфери управління органів, уповноважених управляти державним майном, або самоврядних організації у порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.98 № 1482.
Питання щодо передачі державного майна у комунальну власність регулюються Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» та Положенням про порядок передачі об`єктів права державної власності, затвердженим Постановою КМУ від 21.09.1998 № 1482 (надалі - Положення).
Закон України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» регулює відносини, пов`язані з передачею об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об`єктів права комунальної власності у державну власність.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» ініціатива щодо передачі об`єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі - самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування.
Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» визначено, що передача об`єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за наявності згоди районних або обласних рад, якщо інше не передбачено законом.
Таким чином, керуючись положеннями названих нормативних актів, суд дійшов висновку, що відповідач - Степанівська селишна рада - допустила протиправну бездіяльність, тривалий час в умовах воєнного стану не розглядаючи на пленарному засіданні сесії селищної ради питання щодо надання згоди на прийняття в комунальну власність захисної споруди, не виконуючи вимогу п.51 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і створюючи тим самим загрозу життю населення територіальної громади.
Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність наказу (рішення) Регіонального відділення Фонду державного майна України про передачу захисної споруди з державної у комунальну власність як підставу не розглядати питання про надання згоди на сесії ради, оскільки, виходячи із системного аналізу положень статей 3,4, 7 Закону України «Про передачу права державної та комунальної власності» від 3 березня 1998 року №117/98-ВР, надання згоди передує прийняттю відповідного рішення. У цьому випадку процес передачі ініційований спеціально створеною робочою групою із представників Департаменту цивільного захисту населення Сумської обласної державної адміністрації, Сумської обласної ради, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, тобто органами, уповноваженими законом на управління державним майном, що узгоджується з нормами названого закону.
Також суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо неможливості надання згоди на прийняття у власність об`єктів внаслідок того, що об`єкти нерухомого майна не відповідають вимогам, стандартам та нормам, як захисні споруди цивільного захисту, оскільки зазначені твердження не спростовують обставин допущеної бездіяльності та не можуть виправдовувати поведінку суб`єкта владних повноважень в межах цього спору. Суд звертає увагу, що зазначені обставини могли бути предметом обговорення в процесі прийняття рішення на пленарному засіданні сесії селищної ради при розгляді питання про надання згоди на прийняття об`єкта в комунальну власність, однак вони не можуть вважатися мотивами ухилення від належного розгляду такого питання у визначений законом спосіб.
Твердження відповідача, що на сьогодні склалося спірне питання про власника захисної споруди між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях та ТОВ «ФК» МОНОПОЛІУМ ФІНАНС», суд не приймає до уваги, оскільки вказане товариство не зверталося із позовом до суду щодо права володіння захисною спорудою, в Інформації з державного реєстру речових прав за названим товариством укриття як окремий індивідуальний об`єкт не виділено. Навпаки, захисна споруда № 0954 зареєстрована в Реєстрі речових прав та нерухомого майна саме за регіональним відділенням Фонду державного майна по Сумській області як державна власність.
Крім того, згідно з ч.12 ст.32 Кодексу цивільного захисту України захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню), тобто не можуть бути передані у приватну власність.
Також суд вважає безпідставними твердження відповідача, що прокурор без достатніх законних підстав здійснює представництво інтересів держави у даному судовому провадженні, адже прокурор вказав в позовній заяві підставу представництва відсутність державного органу, який має відповідні повноваження на захист інтересів держави при вказаних у позовній заяві обставинах, а також, в чому полягає загроза порушення інтересів держави, що відповідає вимогам ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та ст.53 КАС України.
У справі, що розглядається, прокурор в адміністративному позові зазначив, що захисту підлягають інтереси держави, а саме - інтереси територіальної громади і порушення яких зумовлено протиправною бездіяльністю селищної ради щодо не прийняття у комунальну власність захисної споруди цивільного захисту.
Суд враховує, що у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що прокурор може представляти інтереси територіальної громади і це є сумісним з вимогами частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру».
Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
Прокурор у позовній заяві вказав на те, що у спірних правовідносинах фактично відсутній орган, який може контролювати місцеву раду. Адже відповідно до ч.4 ст.55 КАС України, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган місцевого самоврядування.
Разом з тим, суд звертає увагу, що прокурор визначив Степанівську селищну раду відповідачем у цій справі, оскільки стверджує про бездіяльність цього органу місцевого самоврядування. З огляду на це, судом не встановлено органу, до повноважень якого відноситься здійснення контролю за цією радою, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом про визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності цього органу у спірних правовідносинах.
Стосовно права на звернення до суду з позовом до органу місцевого самоврядування, суд враховує, що особливістю органів місцевого самоврядування як суб`єктів владних повноважень є те, що кожен із таких суб`єктів, з урахуванням положень Конституції України, є самостійним, автономним і не перебуває у підпорядкуванні жодного органу.
Отже, позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У такій категорії справ орган прокуратури повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави.
При цьому інтереси держави, у тому числі, охоплюють інтереси мешканців територіальної громади, зокрема, у таких сферах, як цивільний захист населення.
Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 922/3272/18 дійшов висновку про те, що захист інтересів держави в особі територіальної громади міста має здійснювати відповідна міська рада, проте у разі, коли саме цей орган місцевого самоврядування прийняв рішення, яке є незаконним та порушує інтереси держави в особі територіальної громади міста, правомірним є звернення до суду прокурора та визначення міської ради відповідачем; іншого органу місцевого самоврядування, який би міг здійснити захист інтересів держави в особі територіальної громади міста, не існує.
Такий висновок Верховного Суду можливо застосувати і до правовідносин, які стосуються бездіяльності органу місцевого самоврядування у цоьму провадженні.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 жовтня 2019 року у справі № 920/447/18 наголосила, що бездіяльність міської ради щодо захисту законних інтересів територіальної громади свідчить про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави.
Отже, звернення прокурора до суду у порядку адміністративного судочинства у цій справі слугує меті захисту суспільного інтересу у такій важливій сфері, як цивільний захист населення, особливо враховуючи умови воєнного стану в Україні. А тому за відсутності державного органу, уповноваженого на звернення з відповідним позовом до суду, прокурор, звертаючись до суду з цим позовом, діяв відповідно до вимог статті 53 КАС України та частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру».
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, надані сторонами, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Керівника Сумської окружної прокуратури в інтересах держави до Степанівська селищна рада Сумського району Сумської області, треті особи: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, Товариство з обмеженою відповідальностю "ФК" МОНОПОЛІУМ ФІНАНС" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова