Справа № 760/3836/24
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №760/3836/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Черчукан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Бондар Олексій Сергійович , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Бондар Олексій Сергійович , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 1249978 від 16.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що 16.01.2024 відносно нього працівником Відповідача - посадовою особою - інспектором 4 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у м. Києві - Бондарем О.С. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що цього ж дня, о 01 год. 42 хв., керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 - за адресою м. Київ, проспект Повітрофлотський, 47, водій не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, чим порушив п.2.4 а ПДР - та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Даною постановою на Позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Посилається, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена незаконно та не відповідає вимогам інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої МВС України від 07.11.2015 року №1395.

В своєму позові Позивач повністю заперечує порушенням ним правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП. Наполягає, що притягнення його до відповідальності є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Інспектором при винесенні постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Окрім цього позивач стверджує, що відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, вищезазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Наполягає на тому, що він не керував автомобілем 16.01.2024 близько 00-16 год., перебував біля свого автомобіля, що підтверджується і нагрудними камерами поліцейських, відеофайлом №724348 1.мр.4. Крім того, працівники патрульної поліції не просила водійське посвідчення, а тому він його останнім і не пред`являв.

У зв`язку з вищевикладеним, просив суд задовольнити позов в повному обсязі та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

15.02.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 16.02.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Бондар Олексій Сергійович , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишено без руху.

21.02.2024 року до суду від Позивача надійшла заява на виконання вимог ували суду про усунення недоліків з доданими до неї документами.

Ухвалою суду від 01.03.2024 було відкрито провадження у справі та розгляд призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачу судом було надіслано копію ухвали суду від 16.02.2024. Відповідачу судом було надіслано копію ухвали суду від 16.02.2024 та копію позовної заяви із додатками, яку останній отримав 15.03.2024, про що свідчить штамп про отримання на супровідному листі.

27.03.2024 до суду від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

02.04.2024 представником Відповідача на позовну заяву подано відзив, в якому останній вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 1249978 від 16.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - винесена законно та обґрунтовано. Працівниками Управління патрульної поліції в місті Києві, як уповноваженими та відповідальними особами вірно винесено постанову, з дотриманням правил чинного законодавства.

Просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 16.01.2024 відносно нього працівником Відповідача - посадовою особою - інспектором 4 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у м. Києві - Бондарем О.С. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що цього ж дня, о 01 год. 42 хв., керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 - за адресою м. Київ, проспект Повітрофлотський, 47, водій не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, чим порушив п.2.4 а ПДР - та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Даною постановою на Позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213 КпАП України справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

За змістом статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (у тому числі передбачених частиною першої статті 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України, належить до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції, мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Отже, відповідні інспектори та управління не можуть виступати самостійним Відповідачем у таких справах, оскільки належним Відповідачем є саме той орган, на який, зокрема, положеннями статті 222 КпАП України покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126 КпАП України - Департамент патрульної поліції.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.04.2023 у справі №757/30991/18-а, від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі №724/716/16-а.

Відповідно до пунктів 1-4 Положення про Департамент патрульної поліції, затверджений наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.10.2016 № 1114), Департамент патрульної поліції (далі - Департамент, ДПП) є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.

Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції (далі - підрозділи Департаменту патрульної поліції).

Департамент патрульної поліції організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення.

Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, має печатки із зображенням Державного Герба України, інші печатки та штампи.

Викладене свідчить, що у спірному випадку органом Національної поліції є Департамент патрульної поліції, від імені якого, зокрема, поліцейський Управління патрульної поліції у м. Києві уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.ст.25, 26, 42 Кодексу адміністративного судочинства України, на Позивача покладено обов`язок визначати Відповідача у справі.

Водночас Позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог

Однак, Департамент патрульної поліції як суб`єкт владних повноважень до участі у розгляді цієї адміністративної справи у якості Відповідача залучений не був, заміну неналежного відповідача судом не здійснювалося, оскільки відсутнє клопотання Позивача з приводу цього.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного Відповідача. У цій справі належним відповідачем є Департамент патрульної поліції, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень, від імені якого прийнята оскаржувана постанова.

Згідно ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою Позивача замінює первісного Відповідача належним Відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням Позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

За правилами ч. 7 ст. 48 КАС України заміна Відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Викладене, у свою чергу, свідчить, що заміна первинного Позивача або Відповідача належним Позивачем або Відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції. Іншого процесуальним законодавством не передбачено.

Варто вказати на те, що інші доводи Позивача не підлягають оцінці судом у цьому провадженні, оскільки, позов пред`явлений до неналежного Відповідача, а тому і законність його дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним Відповідачем у справі.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що адміністративний позов було заявлено до неналежного Відповідача, Позивачем у ході розгляду справи не було заявлено про заміну Відповідача на належного та/або залучення в якості співвідповідача належного Відповідача у даному спорі, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на їх пред`явлення до неналежного Відповідача, оскільки, в силу вимог процесуального закону, суд із власної ініціативи за відсутності відповідного клопотання сторони Позивача позбавлений можливості залучити до участі у справі належного Відповідача.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу Позивача на те, що він не позбавлений права звернутися із позовом до суду про скасування оскаржуваної постанови до належного Відповідача та клопотати про поновлення строку звернення до суду як такого, що пропущений з поважних причин.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 247, 283-285 КУпАП України, ст. 242-246,250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Бондар Олексій Сергійович , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 10.01.2025.

Суддя: О.М. Букіна