Справа № 420/573/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/573/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 січня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до НОМЕР_1 загону морської охорони (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до НОМЕР_1 загону морської охорони (військової частини НОМЕР_2 ), в якій просить:

- визнати дії НОМЕР_1 загону морської охорони (військової частини НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з військової служби по день фактичного розрахунку, тобто з 18.06.2021 р. по 21.11.2022 р., протиправними;

- зобов`язати НОМЕР_1 загін морської охорони (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з військової служби по день фактичного розрахунку, тобто з 18.06.2021 р. по 21.11.2022 р., виходячи із середнього грошового забезпечення ОСОБА_1 , розрахованого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

Ухвалою від 16.01.2023 р. відкрито спрощене провадження у справі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 р. визнано протиправними дії НОМЕР_1 загону морської охорони (військової частини НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з військової служби по день фактичного розрахунку, тобто з 18.06.2021 р. по 21.11.2022 р.; стягнуто з НОМЕР_1 загону морської охорони (військової частини НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 11.05.2019 р. до 11.11.2019 р. у розмірі 49980,31 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2023 р. рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 р. змінено, викладено абзац третій резолютивної частини у наступній редакції: "Стягнути з НОМЕР_1 загону морської охорони (військової частини НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.06.2021 р. по 18.11.2021 р. у розмірі 11266,31 грн."; в іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.09.2024 р. рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 р. та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2023 р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 р., адміністративна справа № 420/573/23 передана на розгляд судді Бездрабку О.І.

Ухвалою від 04.10.2024 р. справу прийнято до провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

15.10.2024 р. від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, встановленого ч.5 ст.122 КАС України. В обґрунтування заяви зазначає, що 25.06.2021 р. позивачу виплачена грошова компенсація вартості за неотримане речове майно в сумі 16135,92 грн., 30.07.2021 р. - нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у сумі 10383,92 грн., 15.12.2021 р. на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі № 560/9638/21 від 21.10.2021 р. - нарахована та виплачена недоплачена грошову допомогу на оздоровлення у сумі 20675,40 грн., 23.02.2022 р. на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі № 560/9639/21 від 28.10.2021 р. - нарахована та виплачена одноразова грошова допомога та компенсація у сумі 4637,36 грн., 27.07.2022 р. на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі № 560/11062/21 від 02.11.2021 р. - нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у сумі 81481,58 грн., 21.11.2022 р. на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/9962/21 від 01.12.2021 р. - нарахована та виплачена компенсацію у сумі 6690,92 грн. Саме з кожного моменту розрахунку повинен обраховуватись місячний строк для звернення ОСОБА_1 до суду з позовом, а саме з 25.06.2021 р., 30.07.2021 р., 15.12.2021 р., 23.02.2022 р., 27.07.2022 р., 21.11.2022 р. В той же час з даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 10.01.2023 р., тобто з пропуском місячного строку, визначеного ч.5 ст.122 КАС України. Оскільки позивачем не заявлялося клопотання про поновлення строку звернення до суду, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

При вирішення даної заяви суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Закріплені у ст.ст.116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Отже, всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсації, індексації тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. В разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст.117 КЗпП України відповідальність.

Відповідно до правової позиції, сформованої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 р. у справі № 910/4518/16, за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України і статей 1, 2 Закону України "Про оплату праці" середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п.17 ч.1 ст.4 КАС України).

Відповідно до приписів ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у ч.2 ст.122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений ч.5 ст.122 КАС України.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування у даній категорії справ місячного строку звернення до суду викладено у постановах Верховного Суду від 07.09.2023 р. у справі № 160/914/23, від 11.02.2021 р. у справі № 240/532/20.

За змістом положень ст.122 КАС України цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд у постанові від 28.06.2023 р. у справі № 560/11489/22 вказав на те, що в разі вирішення питання про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні необхідно встановлювати дотримання строку звернення до суду після кожної виплати.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звільнений з військової служби з 17.06.2021 р., однак остаточний розрахунок з ним здійснено: 25.06.2021 р. - виплачена грошова компенсація вартості за неотримане речове майно в сумі 16135,92 грн., 30.07.2021 р. - нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у сумі 10383,92 грн., 15.12.2021 р. на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі № 560/9638/21 від 21.10.2021 р. - нарахована та виплачена недоплачена грошову допомогу на оздоровлення у сумі 20675,40 грн., 23.02.2022 р. на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі № 560/9639/21 від 28.10.2021 р. - нарахована та виплачена одноразова грошова допомога та компенсація у сумі 4637,36 грн., 27.07.2022 р. на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі № 560/11062/21 від 02.11.2021 р. - нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у сумі 81481,58 грн., 21.11.2022 р. на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/9962/21 від 01.12.2021 р. - нарахована та виплачена компенсація у сумі 6690,92 грн.

Таким чином, з урахуванням висновків Верховного Суду від 28.06.2023 р. у справі № 560/11489/22, датою, з якої ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав, є дата проведення з ним відповідних розрахунків - 25.06.2021 р., 30.07.2021 р., 15.12.2021 р., 23.02.2022 р., 27.07.2022 р., 21.11.2022 р.

В той же час, з даною позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду 10.01.2023 р., тобто з пропуском місячного строку, встановленого ч.5 ст.122 КАС України.

При цьому, звернення позивача із заявою до відповідача щодо нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не змінює початок відліку місячного строку на звернення до суду.

Позивачем не подано до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведенням обставин на підтвердження поважності причин пропуску такого строку та не надано відповідних доказів.

Приписами ч.13 ст.171 КАС України визначено, що суддя встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановлює ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно ч.6 ст.160 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Верховний Суд у постанові від 23.09.2020 р. у справі № 640/5645/19 щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 КАС України дійшов висновку, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.

Така ж правова позиція викладено Верховним Судом у постанові від 14.09.2022 р. у справі № 380/3358/21, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду з позовною заявою позивачу слід подати до суду заяву про поновлення такого строку.

З огляду на викладене, заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду підлягає частковому задоволенню, а позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням ОСОБА_1 строку для усунення її недоліків, а саме позивачу необхідно подати до суду мотивовану заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою з наведенням обставин на підтвердження поважності причин пропуску такого строку та надання відповідних доказів.

Керуючись ст.ст.171, 123, 241, 248 КАС України, суддя -

ухвалив:

Заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити частково.

Позовну заяву ОСОБА_1 до НОМЕР_1 загону морської охорони (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Позивачу усунути недоліки позовної заяви у строк, що не перевищує п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до канцелярії суду чи надіслання на адресу суду заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до суду із наданням доказів поважності причин пропуску строку.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Бездрабко