Справа № 280/9651/24
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 січня 2025 року Справа № 280/9651/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22.08.2024 № 29 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком позивачу, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 10.08.2023 № 51/08, виданої ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.03.1989 по 30.04.1994, та із зарахуванням до стажу роботи за Списком № 1 та до стажу роботи на підземних роботах періоду навчання (з 01.09.1978 по 13.04.1982 та з 24.04.1982 по 19.06.1982), а також із застосуванням норм ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» щодо встановлення мінімального розміру пенсії у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, із додатковим зарахуванням до страхового стажу 15 років (за 15 повних років стажу на підземних роботах).

Крім того, просить звільнити його від сплати судового збору.

Позовна заява обґрунтована тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 10.08.2023 № 51/08, з урахуванням до стажу роботи за Списком № 1 та до стажу роботи на підземних роботах періоду навчання, а також із застосуванням норм ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Позивач із таким рішенням не погоджується та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалами суду від 18.10.2024 ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору у справі № 280/9651/24; відкрито провадження в адміністративній справі № 280/9651/24; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав відзив (вх. від 01.11.2024 № 50054), в якому посилається на те, що довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 10.08.2023 № 51/08 не взято для розрахунку пенсії, оскільки відомості у ній не підтверджені первинними документами. Крім того, технікум, у якому позивач навчався у періоди з 01.09.1978 по 13.04.1982 та з 24.04.1982 по 19.06.1982, не відноситься до закладів професійної (професійно-технічної) освіти, через що навчання в технікумі не підлягає зарахуванню до пільгового стажу. Зауважує, що загальний пільговий підземний стаж позивача, який дає право на застосування положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», становить 12 років 19 днів, з них військова строкова служба 02 роки 06 днів. Отже, враховуючи відсутність 15 років такого стажу, прийнято рішення про відмову у застосуванні положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» для визначення розміру пенсії. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.09.2023 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за віком, призначеної на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.05.2024 у справі № 280/2956/24, яке набрало законної сили 14.08.2024, крім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.01.2024 про перерахунок та виплату його пенсії з моменту призначення, із прийняттям відповідного рішення, з урахуванням правових висновків суду по даній справі.

На виконання даного рішення суду відповідачем розглянуто заяву ОСОБА_1 від 26.01.2024 та за наслідками розгляду ухвалено рішення від 22.08.2024 № 29, яким відмовлено у перерахунку пенсії.

За змістом цього рішення, відповідач не врахував довідку про заробітну плату від 10.08.2023 № 51/08, видану ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.03.1989 по 30.04.1994, оскільки її не підтверджено первинними документами. Крім того, до пільгового стажу позивача не зараховано періоди навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1978 по 13.04.1982 та з 24.04.1982 по 19.06.1982, оскільки технікум здійснює вид діяльності вища освіта. Зазначено також, що загальний пільговий підземний стаж позивача, який дає право на застосування положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», становить 12 років 19 днів, з них військова строкова служба 02 роки 06 днів. Отже, враховуючи відсутність 15 років такого стажу, прийнято рішення про відмову у застосуванні положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» для визначення розміру пенсії.

Незгода з даним рішенням зумовила звернення ОСОБА_1 до суду з даною позовною заявою.

Розглядаючи справу по суті, суд керується наступним.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV; тут та надалі у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Статтею 24 Закону № 1058-IV встановлено, зокрема, наступне: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вбачається зі змісту довідки Селидівського політехнічного фахового коледжу (до перейменування Селидівський гірничий технікум) від 24.08.2023 № 02/87, ОСОБА_1 навчався на денному відділенні Селидівського гірничого технікуму за спеціальністю «Шахтне і підземне будівництво» з 01.09.1978 по 19.06.1982. Захистив дипломний проект 19.06.1982, диплом НОМЕР_2 .

Отже, статус цього навчального закладу слід визначати з огляду на законодавство, що діяло на той час (наведене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.10.2019 у справі № 676/5212/17).

На момент навчання позивача правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» від 28.06.1974 № 2778-VIII.

Згідно зі ст. 42 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту», професійно-технічні навчальні заклади є основною школою професійно-технічної освіти молоді і формування гідного поповнення робітничого класу.

До професійно-технічних навчальних закладів (училищ, професійних шкіл) приймаються громадяни СРСР, які закінчили восьмирічну або середню загальноосвітню школу.

За приписами ст. 44 зазначеного Закону головним завданням професійно-технічних навчальних закладів є, зокрема, підготовка для народного господарства всебічно розвинених, технічно освічених і культурних молодих кваліфікованих робітників, які володіють професійною майстерністю, відповідають вимогам сучасного виробництва, науково-технічного прогресу і перспективам їх розвитку.

Особам, які закінчили професійно-технічні навчальні заклади, присвоюється відповідна кваліфікація (розряд, клас, категорія) з професії і видається атестат встановленого зразка, а тим, хто добився особливих успіхів у навчанні при зразковій поведінці, - атестат з відзнакою. Особам, які закінчили середні професійно-технічні училища, видається диплом про присвоєння кваліфікації з професії і здобуття середньої освіти, а тим, хто особливо відзначився, - диплом з відзнакою. (ст. 48 Закону).

Отже, професійно-технічна освіта мала на меті підготовку кваліфікованих робітників.

Натомість, за статтею 39 вказаного Закону середня спеціальна освіта здійснюється в технікумах, училищах та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до середніх спеціальних навчальних закладів.

Відповідно до статті 51 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» головними завданнями середніх спеціальних навчальних закладів є, серед іншого, підготовка кваліфікованих спеціалістів із середньою спеціальною і загальною середньою освітою, які володіють необхідними теоретичними знаннями і практичними навичками за спеціальністю.

Особам, які закінчили середні спеціальні навчальні заклади, присвоюється кваліфікація відповідно до здобутої спеціальності, видається диплом і нагрудний знак встановленого зразка. (стаття 54 Закону).

З наведених норм законодавства суд доходить висновку, що Селидівський гірничий технікум не був закладом професійної (професійно-технічної) освіти, а на момент навчання позивача належав до середніх спеціальних навчальних закладів.

Таким чином, відповідач правомірно відмовив у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоди навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1978 по 13.04.1982 та з 24.04.1982 по 19.06.1982.

Стосовно застосування Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI при обчисленні пенсії позивача слід зазначити, що цей Закон спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей. (ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»).

Мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року. (ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»).

Згідно із абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що загальний пільговий підземний стаж позивача, який дає право на застосування положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», становить 12 років 19 днів, з них військова строкова служба 02 роки 06 днів.

Отже, враховуючи відсутність 15 років такого стажу, відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову у застосуванні положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» для визначення розміру пенсії позивача.

Стосовно обчислення пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 10.08.2023 № 51/08, виданої ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.03.1989 по 30.04.1994 слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно із пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Отже, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Зважаючи на те, що суми заробітної плати, зазначені у довідці від 10.08.2023 № 51/08, виданій ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.03.1989 по 30.04.1994, не підтверджено первинними документами, суд доходить висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача з урахуванням зазначеної довідки.

Наведене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.08.2022 у справі № 280/8521/20.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 09.01.2025.

Суддя Ю.П. Бойченко