Справа № 160/17448/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/17448/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 року (суддя Ільков В.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 02.08.2024 року) в справі №160/17448/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НТС-Партнер» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, -

в с т а н о в и в:

26.04.2024 року ТОВ «НТС-Партнер» (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до Дніпровської митниці (далі по тексту відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA110050/2023/000126/1 від 01.06.2023 року, №UA110050/2023/000116/1 від 24.05.2023 року, №UA110050/2023/000058/1 від 02.03.2023 року, №UA110050/2023/000114/1 від 23.05.2023 року, №UA110050/2023/000059/1 від 03.03.2023 року, №UA110050/2023/000056/1 від 01.03.2023 року, №UA110050/2023/000118/1 від 25.05.2023 року, №UA110050/2023/000061/1 від 13.03.2023 року, №UA110050/2023/000115/1 від 24.05.2023 року, №UA110050/2023/000075/1 від 29.03.2023 року; визнати протиправними та скасувати картки відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110050/2023/000182, №UA110050/2023/000169, №UA110050/2023/000073, №UA110050/2023/000167, №UA110050/2023/000076, №UA110050/2023/000071, №UA110050/2023/000171, №UA110050/2023/000085, №UA110050/2023/000168, №UA110050/2023/000103.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 року позовні вимоги ТОВ «НТС-Партнер» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення роз`єднано, у самостійні провадження виділено позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 03.03.2023 року №UA110050/2023/000059/1, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110050/2023/000076.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів від 03.03.2023 року №UA110050/2023/000059/1; визнано протиправною та скасовано картку відмови Дніпровської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110050/2023/000076.

Дніпровська митниця не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подала до суду апеляційну скаргу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував, що позивачем порушено строк звернення до суду адже оскаржувані рішення митницею винесено 03.03.2023 року, з позовною заявою позивач звернувся 28.03.2024 року, тобто із пропуском шестимісячного відведеного строку звернення до суду. Апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару він керувався вимогами Митного кодексу України правилом визначення митної вартості переміщених товарів, де визначено, що якщо з наданих декларантом митної вартості товарів не можливо встановити дійсність задекларованої митної вартості, то митний орган вправі застосувати інші методи визначення митної вартості, окрім методу за прописаною вартістю у контракті або договорі. Апелянт вказував, що ним при митному оформленні товарів виявлено розбіжності у поданих до оформлення документів, декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при їх обчисленні відповідно до умов поставки, декларанта було повідомлено про виявлені розбіжності, однак у відповіді на запити при митному оформленні партій товару ним недоліки не усунуто. Апелянт вказував, що позивач звернувся до Дніпровської митниці для здійснення митного оформлення товару «Посуд столовий із фарфору глазурований: тарілки, салатники, виробник «Shenzhen Lexin Trading Co., LTD», товар надійшов на адресу позивача на підставі зовнішньоекономічного контракту від 23.02.2021 № 282/T, специфікації від 06.01.2023 № 07 та заявлений до митного оформлення шляхом електронного декларування за ЕМД від 03.03.2023 № 23UA78U3, поставка товарів здійснена на наступних умовах: FOB-Sekou China, митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України. Прайс-лист від 05.01.2023 компанії «Shenzhen Lexin Trading Co., LTD» містить цінову інформацію виключно на асортимент товарів зазначених в специфікації від 06.01.2023 № 07 до контракту від 23.02.2021 № 282/T, які декларуються за ЕМД від 03.03.2023 № UA110050/2023/000778. Наданий декларантом прайс-лист має суб`єктивний характер в розумінні вимог статті 52 МК України, адже містить виключно перелік товарів, заявлених за ЕМД та конкретні умови поставки, та за формою та змістом повторює специфікацію до контракту, що не відповідає вимогам п.2 ч.2 статті 52 МК України. Апелянт вказував, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п. 3 ст. 53 МКУ), а саме: відповідно до п. 2.2, 2.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 631, для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень ст. 254 МК України, необхідно забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій. Коносаменти та копії митних декларацій країни відправлення надані без перекладів. Коносамент є обов`язковим документом для надання до митного оформлення разом з митною декларацією. Дніпровська митниця вказувала, що відповідно до п.4.1. зовнішньоекономічного контракту від 23.02.2021 № 282/T якість товару підтверджується продавцем у сертифікаті якості. При цьому, наданий до митного контролю та митного оформлення сертифікат якості від 06.01.2023 не містить відомостей про детальні якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість. Якісні характеристики товару безпосередньо впливають на його вартість, що підтверджується вищезазначеними положеннями Методичних рекомендацій. Апелянт вказував, що відповідно до п. в) частини восьмої ст.257 МКУ митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах). Відповідно до електронних інвойсів кожної спірної ЕМД, заявлено торгівельну марку товару «INTEROS». У комерційних та товаросупровідних документах наданих митному органу, наявних в графі №44 цих ЕМД, відомості щодо торгівельної марки товарів відсутні. Однією із підстав відмови була відсутність відомостей щодо торгівельної марки. У наданому при митному оформленні товарів рахунку-фактурі відомості щодо виробника товару також відсутні. Заявлені декларантом відомості щодо виробника товару та характер зовнішньоекономічної угоди не підтверджено документально, що впливає на вартість оцінюваного товару. Апелянт вказував, що якщо виробник товару не є його продавцем та договірні відносини з ним не встановлені, це може свідчити про посередницький характер угоди. Пряма поставка товару від його виробника або поставка від посередника, впливає на митну вартість цього товару, оскільки зовнішньоекономічна операція із залученням посередника тягне додаткові витрати (як мінімум, посередницька винагорода). Відповідно до п.3.1 контракту від 23.02.2021 № 282/T товар відвантажується протягом 60 робочих днів з моменту підтвердження проформи комерційного рахунку покупцем. Рахунки-проформи до митного контролю не надано. Згідно частини 10 статті 58 МКУ, при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Дніпровська митниця вказує, що декларантом для підтвердження транспортних витрат від пункту SHEKOU SHENZHEN Китай до митного кордону України по контейнерам SUDU8942343 та MRSU6447883, який надійшов згідно коносаменту від 13.01.2023 № ZJSM23010254B до митного оформлення надано: договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг від 24.02.2021 № KL-470/21 з ТОВ «Керреленд Логістик ЛТД»; заявку від 27.12.2022 № CLL16100 на загальну вартість перевезення 495799,82 грн, в якій відсутня вартість послуг в іноземній валюті, та курс розрахунку в національній валюті України як передбачено договором ТЕО; довідку про транспортні витрати від 21.02.2023 № CLL16100 за маршрутом порт SHECOU пункт Рені у контейнерах SUDU8942343 та MRSU6447883 за коносаментами від 13.01.2023 № ZJSM23010254B на загальну суму 495799,82 грн; два рахунка - фактури від 07.02.2023 № 49/23 на відшкодування витрат за морський фрахт та експедиторську винагороду на загальну суму 351 499,82 грн та від 21.01.2023 № 49.1/23 на відшкодування витрат на навантажено розвантажувальні роботи, міжнародне автоперевезення за маршрутом Константа - Рені та експедиторську винагороду на загальну суму 144300,00 грн. У поданих рахунках термін сплати минув. Також банківські платіжні документи декларантом до митного контролю не надано. Відповідно до п.4.1 договору ТЕО вартість послуг виконавця, а також витрати та інші послуги, узгоджуються з замовником у Заявці, зазначаються в іноземні валюті та сплачуються замовником у національній валюті за курсом визначеним в заявці на підставі виставленого виконавцем рахунку відповідно до акту виконаних робіт. В наданій декларантом Заявці від 27.12.2022 № CLL16100 відсутня вартість послуг в іноземній валюті, та курс розрахунку в національній валюті України. Апелянт звернув увагу, що відповідно до відомостей декларації країни відправлення від 06.01.2023 № 40036343 та 40036366 наявне посилання на коносаменти №ЕА0 та №ЕА9, які до митного контролю не надані. Фактично надаючи документи, які не містять в повному обсязі інформації щодо заявленої митної вартості товарів та ухиляючись від надання додаткових документів, позивач не виконує свого обов`язку з надання документів відповідно до ст. 52 МК України. Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У митного органу наявна інформація щодо митного оформлення товару «посуд та прибори столові або кухонні з фарфору: - салатник», країна виробництва Китай, за прямим контрактом, за резервним методом визначення митної вартості, за ЕМД від 14.12.2022 року № 22UA14U1 на рівні 3,14; дол.США/кг на умовах поставки FOB Китай. Враховуючи подібні фізичні характеристики товару, оформленого за ЕМД від 14.12.2022 року № 22UA14U1 та асортимент оцінюваного товару, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України. У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято рішення про коригування митної вартості від 03.03.2023 № UA110050/2023/000059/1. Апелянт зазначив, що він своїм рішенням правомірно визначив митну вартість товарів, оскільки заявлена позивачем митна вартість по відпрацюванню бази даних була нижча, ніж митна вартість подібних товарів, оформлених митними органами України у попередні періоди на митну територію України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «НТС-Партнер» від імені якого діяв митний брокер, при поданні до митного органу митних декларацій, обґрунтовано застосовано перший метод, як основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору. Суд першої інстанції зазначив, що Дніпровська митниця не мала підстав змінювати митну вартість імпортованих товарів, оскільки позивачем було надано повний пакет документів на підтвердження визначеної ним у митній декларації вартості товарів, розбіжності не перешкоджають встановити справжню вартість товарів, документи дають змогу ідентифікувати товар та об`єктивно визначити його ціну по договору. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості товару, що між позивачем та митницею не відбувалось. Суд першої інстанції зазначав, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення його митної вартості. Суд першої інстанції вказував, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, тобто, можливість надання додаткових документів передбачена законом. Суд першої інстанції зазначав, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару. Передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування методів, зокрема, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, на основі додавання вартості (обчислена вартість), резервний. Спростовуючи зауваження митниці, суд першої інстанції вказував, що з метою транспортування товару ТОВ «НТС-Партнер» (Замовник) з ТОВ «Керреленд Логістик ЛТД» укладено договір №KL-470/21 на транспортно-експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів від 24.02.2021, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання по організації від імені та за рахунок замовника комплексу послуг: транспортно-експедиторських послуг із організації та забезпечення мультимодального перевезення вантажів Замовника; послуг, спрямованих на забезпечення безперервності мультимодального перевезення. Пунктом 4.1 договору передбачено, що вартість послуг Виконавця узгоджується сторонами у заявці, послуги виконавця, а також витрати та інші платежі, здійснені виконавцем в інтересах замовника, узгоджені з ним і пов`язані з виконанням договору, оплачуються замовником шляхом безготівкового переказу на розрахунковий рахунок виконавця в національній валюті (гривні), в розмірі, яка визначається в еквіваленті іноземної валюти та за курсом, узгодженими в Заявці в іноземній валюті, узгодженій в заявці, на підставі виставленого виконавцем рахунку. Відповідно до Заявки №СLL6100 від 27.12.2022 до договору №КL-470/21 від 24.02.2021 порядок оплати - 14 днів з моменту доставки на склад, Оплата перевізнику з боку ТОВ «НТС-Партнер» була здійснена відповідно до виставлених рахунків: №49/23 від 07.02.2023 у розмірі 351499,82 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №710 від 20.02.2023; №49.1/23 від 21.02.2023 у розмірі 144300,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2355 від 09.03.2023. Передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. У зв`язку з тим, що у виставлених перевізником рахунках та заявці наводиться вартість транспортних витрат територією України включно, позивачем для митного оформлення було надано довідку про транспортні витрати від 21.02.2023 №СLL16100, відповідно до якої вартість транспортно-експедиторської послуги з перевезення вантажу в 2х40 НС контейнерах №SUDU8942343, MRSU6447883 за коносаментами №ZJSM23010254А, ZJSM23010254D (224124236) від Шекоу, Китай до кордону України Рені становить 495799,82 грн., вантаж страхуванню не підлягав. В контейнері MRSU6447883/221/4, який зазначений в декларації транспортувався товар з декларації №23UА79U0, позивачем надано калькуляцію витрат на доставку товару №7 від 03/03/2023, відповідно до якої загальна вартість витрат на транспортування товару до кордону України склала 411847,92 грн. Банківські платіжні документи на підтвердження оплати транспортних витрат до митного оформлення не надавався, оскільки так як відповідно до умов, визначених в заявці №СІЛЛ6100 від 27.12.2022 оплата здійснюється протягом 14 днів з моменту доставки на склад, в повному обсязі розрахунки з перевізником позивачем здійснені 09.03.2023 року, тобто вже після митного оформлення товару. Щодо надання коносаменту країни відправлення без перекладу, вказано, що наведений документ, відповідно до статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів. Суд першої інстанції вказував, що надання коносаменту країни відправлення без перекладу не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки надання таких не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару. Наявність митної декларації країни відправлення та прайс-листа передбачено частиною третьою статті 53 МК України як додаткових документів, які можуть витребовуватись виключно якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Суд першої інстанції вказував, що розбіжностей чи неповних відомостей про складові митної вартості подані Позивачем до митного оформлення документи не містять. Суд першої інстанції вказував, що позивачем були надано документи, які підтверджують правильність обраного методу для визначення митної вартості товару, надані документи підтверджують вартісні показники митної вартості товару, а отже позивачем вірно визначена митна вартість за ціною договору. Відповідно до ч.10 ст.58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Згідно частин 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно встановити коли особа дізналась або повинна була дізнатись про можливе порушення своїх прав. Під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату коштів (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру виплачених сум, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб; Указом Президента України від 06.02.2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

Надалі, Указом Президента від 06.02.2023 №58/2023 затвердженим Законом України від 07.02.2023 року №2915-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Надалі Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії.

Дніпровська митниця ставлячи питання щодо строку звернення позивача з позовом, не звертає увагу на те, коли позивач дізнався або міг дізнатись про своє порушене право. Слід зважати, що в Україні діє запроваджений воєнний стан, який може вплинути на можливість ведення суб`єктами господарювання своєї діяльності.

Відповідно до матеріалів справи, 22.02.2021 року між ТОВ «НТС-Партнер» (покупець) та компанією «Shenzhen Lexin Trading Co., LTD» (Китайська Народна Республіка) (постачальник) укладено зовнішньоекономічний контракт № 267/Т, за умовами якого, постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, на умовах та у строки, визначені контрактом, найменування (асортимент), кількість і ціна товару визначається у рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну окрему партію товару, який є невід`ємною частиною даного контракту. Умовами поставки визначено, що постачання товару здійснюється на умовах FOB Shekou, Shenzhen CN, згідно із правилами Інкотермс - 2010, партіями, відповідно до погоджених замовлень покупця. Здійснюється постачання товару партіями (посуд).

Між сторонами контракту підписано інвойс щодо постачання партії товару за визначеним переліком.

03.03.2023 року ТОВ «НТС-Партнер» було задекларовано до митного органу виїзду Одеська митниця товар: посуд столовий із фарфора глазурований: тарілки, салатники, виробник Shenzhen Lexin Trading Co., LTD, шляхом подання електронної митної декларації № 23UA78U1. Разом з митною декларацією подано до митного оформлення: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №267/Т, сертифікат якості (Certificate of quality)№ б/н від 06.01.2023, пакувальний лист (Packing list) №LX22034 від 06.01.2023, рахунок-фактурау (інвойс) (Commercial invoice) №LX22034 від 06.01.2023, коносамент (Bill of lading) №ZJSM23010254В від 13.01.2023, автотранспортну накладну (Road consignment note) №A № 122519 від 28.02.2023, автотранспортну накладну (Road consignment note) №6/H№28.02.2023, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №23C4403A1228/00002 від 06.01.2023, банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 03.02.2023, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №49.1/23 від 21.02.2023, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №49/23 від 07.02.2023, калькуляцію транспортних витрат №7 від 03.03.2023, документ, що підтверджує вартість перевезення товару №CLL16100 від №21.02.2023, прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 05.01.2023, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №М-42/1 від 03.03.2023, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №07 від 06.01.2023, договір (контракт) про перевезення №KL-470/21 від 24.02.2021, копію митної декларації країни відправлення №40036343 від 06.01.2023, копію митної декларації країни відправлення №40036366№06.01.2023 року. Митна вартість товару заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Дніпровською митницею в ході контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Керуючись вимогами статті 53 Митного кодексу України митницею були додатково витребувані у позивача додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; страхові документи, а також документи, шо містять відомості про вартість страхування; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Митниця мала нарікання до заявленої митної вартості та вказувала, що наданий до митного контролю сертифікат якості від 06.01.2023 не містить відомостей про детальні якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість. Відповідно до електронних інвойсів кожної спірної ЕМД, заявлено торгівельну марку товару «INTEROS», у комерційних та товаросупровідних документах наданих митному органу, наявних в графі №44 цих ЕМД, відомості щодо торгівельної марки товарів відсутні. Заявлені декларантом відомості щодо виробника товару та характер зовнішньоекономічної угоди не підтверджено документально, що впливає на вартість оцінюваного товару. Відповідно до п.3.1 контракту від 23.02.2021 № 282/T товар відвантажується протягом 60 робочих днів з моменту підтвердження проформи комерційного рахунку покупцем. Рахунки-проформи до митного контролю не надано. Декларантом для підтвердження транспортних витрат від пункту SHEKOU SHENZHEN Китай до митного кордону України по контейнерам SUDU8942343 та MRSU6447883, який надійшов згідно коносаменту від 13.01.2023 № ZJSM23010254B до митного оформлення надано: договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг від 24.02.2021 № KL-470/21 з ТОВ «Керреленд Логістик ЛТД»; заявку від 27.12.2022 № CLL16100 на загальну вартість перевезення 495799,82 грн, в якій відсутня вартість послуг в іноземній валюті, та курс розрахунку в національній валюті України як передбачено договором ТЕО; довідку про транспортні витрати від 21.02.2023 № CLL16100 за маршрутом порт SHECOU пункт Рені у контейнерах SUDU8942343 та MRSU6447883 за коносаментами від 13.01.2023 № ZJSM23010254B на загальну суму 495799,82 грн; два рахунка - фактури від 07.02.2023 № 49/23 на відшкодування витрат за морський фрахт та експедиторську винагороду на загальну суму 351 499,82 грн та від 21.01.2023 № 49.1/23 на відшкодування витрат на навантажено розвантажувальні роботи, міжнародне автоперевезення за маршрутом Константа - Рені та експедиторську винагороду на загальну суму 144300,00 грн. У поданих рахунках термін сплати минув. Також банківські платіжні документи декларантом до митного контролю не надано. Відповідно до п.4.1 договору ТЕО вартість послуг виконавця, а також витрати та інші послуги, узгоджуються з замовником у заявці, зазначаються в іноземні валюті та сплачуються замовником у національній валюті за курсом визначеним в заявці на підставі виставленого виконавцем рахунку відповідно до акту виконаних робіт. В наданій декларантом Заявці від 27.12.2022 № CLL16100 відсутня вартість послуг в іноземній валюті, та курс розрахунку в національній валюті України. Відповідно до відомостей декларації країни відправлення від 06.01.2023 № 40036343 та 40036366 наявне посилання на коносаменти №ЕА0 та №ЕА9, які до митного контролю не надані.

Декларантом до Дніпровської митниці було надано повідомлення, що додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів не будуть надані.

Згідно матеріалів справи, митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 03.03.2023 року № 110050/2023/000059/1 із застосуванням резервного методу у відповідності до статті 64 Митного кодексу України. Приймаючи оскаржуване рішення та коригуючи митну вартість товару, який ввозився на митну територію України, відповідач використав наявну у нього інформацію щодо раніше визнаної/визначеної митної вартості, згідно подібних поставок декларації від 14.12.2022 року № 22U14U1 на рівні 3,14 доларів США за 1 кг.

На підставі рішення, відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.03.2023 року №UA110050/2023/000076.

Скориставшись правом, ТОВ «НТС-Партнер» задекларувало зазначені товари з урахуванням коригування митниці, та випустило їх у вільний обіг за ЕМД №23UA98U0 від 03.03.2023 року.

Відповідно до ст. 49, ч. 1, ч. 3 ст. 51, ч. 2 ст. 52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями статей 65, 66 цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, передбачений перелік документів, які подаються разом з митної декларацію, які мають на меті встановити товар та визначити його вартість, вартість страхування, транспортування, упаковки, є вичерпним. У разі, коли декларантом надано повний перелік документів передбачених частиною 2 ст. 53 МК України, та можливо встановити повну, вірну ціну товару, складники, що впливають на формування його вартості, вимагати додаткові документи заборонено.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 2-4 ст. 57, ч. 1-2 ст. 58 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що митниця, окрім поданих документів до митної декларації просила позивача надати додаткові підтвердження заявленої митної вартості. Декларантом ТОВ «НТС-Партнер» були надані додаткові документи та пояснення щодо включення до митної вартості транспортних витрат.

Отже, митний орган мав нарікання щодо наданий до митного контролю сертифікат якості від 06.01.2023 не містить відомостей про детальні якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість. Відповідно до відомостей декларації країни відправлення від 06.01.2023 № 40036343 та 40036366 наявне посилання на коносаменти №ЕА0 та №ЕА9, які до митного контролю не надані.

Відповідно до п.7 ч.3 ст. 53 МК України експортна декларація країни відправлення є додатковим документом, відтак, зауваження відповідача щодо ненадання до митного оформлення зазначеної декларації не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки така декларація надається до митного оформлення як додатковий документ, якщо є сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товару, проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем були надані всі документи для підтвердження митної вартості товару та її складових.

Разом з тим, каталоги, специфікації фірми виробника товару також є додатковими документами.

Відповідно до п.3.1 контракту від 23.02.2021 № 282/T товар відвантажується протягом 60 робочих днів з моменту підтвердження проформи комерційного рахунку покупцем. Дніпровська митниця погоджується, що ТОВ «НТС-Партнер» для підтвердження транспортних витрат від пункту SHEKOU SHENZHEN Китай до митного кордону України по контейнерам SUDU8942343 та MRSU6447883, який надійшов згідно коносаменту від 13.01.2023 № ZJSM23010254B до митного оформлення надано: договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг від 24.02.2021 № KL-470/21 з ТОВ «Керреленд Логістик ЛТД»; заявку від 27.12.2022 № CLL16100 на загальну вартість перевезення 495799,82 грн, в якій відсутня вартість послуг в іноземній валюті, та курс розрахунку в національній валюті України як передбачено договором ТЕО; довідку про транспортні витрати від 21.02.2023 № CLL16100 за маршрутом порт SHECOU пункт Рені у контейнерах SUDU8942343 та MRSU6447883 за коносаментами від 13.01.2023 № ZJSM23010254B на загальну суму 495799,82 грн; два рахунка - фактури від 07.02.2023 № 49/23 на відшкодування витрат за морський фрахт та експедиторську винагороду на загальну суму 351499,82 грн та від 21.01.2023 № 49.1/23 на відшкодування витрат на навантажено розвантажувальні роботи, міжнародне автоперевезення за маршрутом Константа - Рені та експедиторську винагороду на загальну суму 144300,00 грн.

Пунктом 4.3 договору надання транспортно-експедиційних послуг від 24.02.2021 № KL-470/21 з ТОВ «Керреленд Логістик ЛТД» передбачено, що якщо інше не обумовлено в Заявці, розрахунок між замовником та виконавцем здійснюється на умовах 100% передплати вартості перевезення, не пізніше 2 (двох) банківських днів після підтвердження заявки та отримання рахунку. За рішенням виконавця 100% передплата може бути змінена на гарантійні листи з боку замовника.

Відповідно до заявки №СLL6100 від 27.12.2022 до договору №КL-470/21 від 24.02.2021 порядок оплати - 14 днів з моменту доставки на склад.

Встановлено, що оплата перевізнику була здійснена відповідно до виставлених рахунків №49/23 від 07.02.2023 у розмірі 351499,82 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №710 від 20.02.2023 та №49.1/23 від 21.02.2023 у розмірі 144300,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2355 від 09.03.2023 року.

До митного оформлення були надані довідка про транспортні витрати від 21.02.2023 року № CLL16100 за маршрутом порт SHECOU до пункту Рені у контейнерах SUDU8942343 та MRSU6447883, автотранспортні накладні №6/H№28.02.2023, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №49/23 від 07.02.2023 року, калькуляцію транспортних витрат №7 від 03.03.2023 року. Тобто з наданих до митного оформлення документів на підтвердження транспортування товару та здійснення транспортних витрат підтверджено здійснення транспортування товару, маршрут транспортування та здійснення оплати за отримані послуги транспортування.

Встановлено, що Дніпровською митницею при коригуванні митної вартості товару, було використано інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за першим методом згідно за оформленням подібного товару, за раніше поданими ВМД, зокрема від 14.12.2022 року № 22U14U1.

В матеріалах справи наявна копія вантажно-митної декларації від 14.12.2022 року № 22U14U1, яка була взята митним органом для коригування митної вартості товару: посуд столовий із фарфора глазурований: тарілки, салатники. Натомість, декларацією взятою для коригування вартості товару підтверджується, що на територію України на умовах поставки FOB CN, ввезено товар: посуд та прибори столові або кухонні з фарфору.

Порівнюючи умови ввезення та характеристики товару за декларацією від 03.03.2023 року № 23U78U1, та декларації, яка була використана митницею від 14.12.2022 року № 22U14U1, колегія суддів зазначає, що різними є умови транспортування, товар, та його характеристики. Тобто Дніпровська митниця неправомірно використала декларацію від 14.12.2022 року № 22U14U1 для співставлення характеристик товару та умов поставки та для коригування митної вартості.

Використана для митного коригування вартості товару митна декларація від 14.12.2022 року № 22U14U1 визначає вартість товару за резервним методом (6 метод), тобто митниця використала декларацію, що подана декларантом після коригування, де визначено митну вартість товару не за основним методом.

Згідно експертного висновку Дніпропетровської торгово-промислової палати від 02.03.2023 року № М-42/1 ринкова вартість товару, що ввозився ТОВ «НТС-Партнер» посуду з фарфору, по кожні позиції, загалом становить 40570,32 доларів США.

Поряд з тим, частинами 1, 2, 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, митниця не довела правомірність свого рішення, не обґрунтувала в чому саме, на її думку, розбіжності в документах поданих позивачем, не дають змогу визначити митну вартість товару за основним методом за ціною товару, визначеною позивачем у інвойсі до контракту.

Суд вказує, що частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

На думку суду, позивачем було вірно проведено розрахунок митної вартості, відповідно до контракту, подано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, вірно обрано метод визначення митної вартості товару.

При вирішенні спору, суд апеляційної інстанції враховує позиції Верховного Суду, зокрема, викладені у постановах від 14.11.2019 року у справі № 809/33/17, від 25.02.2021 року у справі № 815/6799/17, від 02.03.2021 року у справі № 809/857/17, від 12.03.2021 року у справі № 826/16699/16, 05.03.2021 року у справі № 823/1461/17, від 17.05.2022 року у справі № 814/1916/17, від 29.06.2022 року у справі № 1.380.2019.001524, від 21.06.2022 року у справі № 820/6811/16, від 08.06.2022 року у справі № 380/1197/20, від 05.12.2024 року у справі № 380/19286/23.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Новий розподіл судових витрат здійснюється у разі задоволення апеляційної скарги. Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 року в справі №160/17448/24 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова