Справа № 400/9200/24
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 р. № 400/9200/24

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в письмовому провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача з питання перерахунку пенсії позивачу за період з 14.09.2017 р. по 28.09.2024 р., врахувавши розмір його заробітної платні за період з 1 липня 2000 року по 28 вересня 2024 р;

- зобов`язати відповідача зробити перерахунок пенсії позивачу за період з 14.09.2017 р. по 30.09.2024 р., врахувавши розмір його заробітної платні(доходу) за період з 1 липня 2000 року по 28 вересня 2024 р. при розрахунку пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач під час розрахунків його пенсії застосував розмір середньої заробітної плати, тоді як cередньомісячна зарплатня позивача за цей час складає 181154,67/12=5032,07 грн., тобто, ця сума значно більша за розмір вище зазначеної відповідачем середньої заробітної платні. Крім того, відповідачем було враховано заробітну плату за період з липня 2000 по липень 2017 року, однак при цьому відповідач продовжує працювати та отримувати заробітну платню і після липня 2017 року по 2023 рік та отримувати зарплатню, яка також відповідачем ніяк не враховується, хоча вона зазначена в довідці ОК-5, і значно перевищує показники середньої заробітної платні по всім місяцям. Також, відповідач зазначив, що Згідно п. 1 ст. 40 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. При цьому, позивач не звертався до відповідача з проханням враховувати заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року, тож відповідач всупереч вказаної норми зробив це самовільно без бажання позивача. А згідно ч. 4 ст. 42 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. Всупереч вказаної норми відповідач продовжує нараховувати пенсію з розрахунку середньої заробітної платні та без жодних пояснень ігнорує розмір заробітної платні позивача.

Ухвалою від 07.10.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 КАС України та зпропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоовленні позову, оскільки розмір пенсії Позивача розраховано на підставі норм чинного законодавства. Так, з 31.05.2011 позивач отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058). З 14.09.2017 Позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії. Страховий стаж склав 42 роки 6 місяців 10 днів, враховано за період з вересня 1974 року по липень 2017 року (на час переведення на пенсію за віком). Заробітну плату для обчислення пенсії розраховано за нормами абзацу першого частини першої статті 40 Закону № 1058 за 60 місяців страхового стажу підряд з 01.11.1989 по 31.01.1990, з 01.03.1990 по 31.12.1991, з 01.02.1992 по 31.12.1994 за довідкою про заробітну плату та за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.07.2017 за індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного Реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії становив 1,52812. Відповідно до абз. 2 п. 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Крім того, щороку проводиться індексація пенсіії. А також, з 01.04.2024 Позивачу автоматично проведено перерахунок пенсії згідно з ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 (Страховий стаж склав 49 років 1 місяць 10 днів (враховано протягом вересня 1974- лютого 2024 років).). Відтак, з 01.04.2024 розмір пенсійної виплати становить 6146,59 грн, а саме: 5996,23 грн - розмір пенсії за віком (12216,51 грн * 0,49083); 150,36 грн- доплата за понаднормовий стаж 14 років (1074,00 грн (розмір мінімальної пенсії за віком, як працюючій особі) х 14%). Також, відповідач звертає увагу, що при розрахунку пенсійної виплати з урахуванням заробітної плати з липня 2000 року по лютий 2024 року коефіцієнт заробітної плати становить, 1,51843, розмір пенсійної виплати слав би 6108,57 грн., що є меншою за ту, що отримує позивач зараз.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач повністю підтримав позовні вимоги та зазначив, що у нормі прикінцевих положень, на яку посилається відповідач чітко написано, що перераховуються «із застосуванням середньої заробітної плати (доходу в Україні), з якої сплачено страхові внески» Тобто, тут на думку позивача, йде мова, про заробітну плату, з якої позивачем сплачені страхові внески, а не середня заробітна платав Україні взагалі, а відповідач врахував середній показник за 2016-2016 роки саме від середньої заробітної плати в Україні, а не позивача.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З 31.05.2011 Позивач отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058). З 14.09.2017 Позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058. Страховий стаж склав 42 роки 6 місяців 10 днів, враховано за період з вересня 1974 року по липень 2017 року.

Позивач продовжив працювати і з 01.04.2024 позивачу автоматично проведено перерахунок пенсії згідно з ч. 4 ст. 42 Закону № 1058. Страховий стаж склав 49 років 1 місяць 10 днів (враховано протягом вересня 1974- лютого 2024 років). Коефіцієнт страхового стажу становить 0,49083 (49 років х 12 міс.+1 міс.) / (12міс. Х 100 %).

За розрахунком відповідача З 01.04.2024 розмір пенсійної виплати становить 6146,59 грн, а саме: 5996,23 грн - розмір пенсії за віком (12216,51 грн * 0,49083); 150,36 грн- доплата за понаднормовий стаж 14 років (1074,00 грн (розмір мінімальної пенсії за віком, як працюючій особі) х 14%).

Позивач непогоджуючись з розрахунком його пенсії, а саме чрез не застосування показника його заробітної плати, а не середньої по України, а також врахування заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд без його бажання, звернувся до суду з даним позовом.

Суд вирішуючи спір між сторонами виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.06.2003 Р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 р. №2148-VІІІ (далі - Закон №2148-VІІІ).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Конституції України).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України № 1058-ІV (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за віком, від 01.01.2017 р.), за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Так, як вже встановлено судом позивач з 31.05.2011 отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

З 14.09.2017 Позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058. Страховий стаж склав 42 роки 6 місяців 10 днів, враховано за період з вересня 1974 року по липень 2017 року.

Заробітну плату для обчислення пенсії розраховано за нормами абзацу першого частини першої статті 40 Закону № 1058 за 60 місяців страхового стажу підряд з 01.11.1989 по 31.01.1990, з 01.03.1990 по 31.12.1991, з 01.02.1992 по 31.12.1994 за довідкою про заробітну плату та за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.07.2017 за індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного Реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії становив 1,52812.

Відповідно до абз. 2 п. 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014 рік становить 3149,45 грн., за 2015 рік 3661,41 грн., за 2016 рік 4482,41 грн. Таким чином, показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки становить: (3149,45+3661,41+4482,41) : 3 = 3764,40 грн.

З огляду на зазначене суд, не вбачає протиправної бездіяльності відповідача, адже його розрахунок пенсії позивача повністю відповідає вищезазначеним нормам, а посилання позивача на те, що в абз. 2 п. 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058 йдеться мова про заробітну плату, з якої позивачем сплачені страхові внески, а не середня заробітна платав Україні є довільним тлумаченням позивача, та зазначення позивачем «із застосуванням середньої заробітної плати (доходу в Україні), з якої сплачено страхові внески» є відокремленою частиною від повного речення, що змінює повне розуміння зазанченої норми.

Як вже зазначалось судом вище по тексту, абз. 2 п. 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058 має зміст: «пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %».

Щодо не врахування стажу позивача, як особи, що продовжила працювати, то це також не відповідає дійсності, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

Так, з 01.04.2024 позивачу автоматично проведено перерахунок пенсії згідно з ч. 4 ст. 42 Закону № 1058. Страховий стаж склав 49 років 1 місяць 10 днів (враховано протягом вересня 1974- лютого 2024 років). Коефіцієнт страхового стажу становить 0,49083 (49 років х 12 міс.+1 міс.) / (12міс. Х 100 %).

Для розрахунку пенсії враховано заробітну плату відповідно до статті 40 Закону № 1058 згідно з даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з липня 2000 року по липень 2017 року. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 1,52812. З 01.04.2024 розмір пенсійної виплати становить 6146,59 грн, а саме: 5996,23 грн - розмір пенсії за віком (12216,51 грн * 0,49083); 150,36 грн- доплата за понаднормовий стаж 14 років (1074,00 грн (розмір мінімальної пенсії за віком, як працюючій особі) х 14%).

Таким чином, суд вважає, що відповідач правомірно застосував норми Закону № 1058 під час проведення автоматичного перерахунку пенсії позивача, тобто згідно з ч. 4 ст. 42 Закону № 1058. Судом, також враховано пояснення позивача, що при розрахунку пенсійної виплати з урахуванням заробітної плати з липня 2000 року по лютий 2024 року коефіцієнт заробітної плати становитеме 1,51843, а розмір пенсійної виплати - 6108,57 грн, що є меншою ніж 6146,59 грн. До того ж, позивачем до суду не надано доказів, що позивач звертався до відповідача з заявою про проведення перерахунку з виявленням бажання та наполяганням про необхідність урахуванням заробітної плати з липня 2000 року по лютий 2024 року.

Отже, відповідач під час перерахунку пенсії позивача провів розрахунок пенсії відповідно до норм Закону № 1058 і у разі б самовільного урахування заробітної плати з липня 2000 року по лютий 2024 року, то коефіцієнт заробітної плати становив 1,51843, що є меншим за вже встановлений 1,52812.

У відзиві та листі відповідач, також виклав розрахунки щодо індексації, які були проведені позивачу, однак проведення індексації не є спірним у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог, повним доведенням правомірності дій відповідача.

У задоволенні позову необхідно відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов