Справа № 520/16836/24
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

з питань відводу судді

10 січня 2025 року №520/16836/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Лариси Мар`єнко, розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача та представника позивача про відвід судді у справі №520/16836/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України у Харківській області щодо заяви ОСОБА_1 про видачу йому пенсійного посвідчення інваліда ІІ групи протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Харківській області видати ОСОБА_1 пенсійне посвідчення інваліда ІІ групи.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

08.01.2025 позивачем через канцелярію суду подано заяву про відвід судді Мороко А.С. В обґрунтування доводів заяви позивач та його представник зазначили, що що суддя не може брати участь у розгляді справи №520/16836/24 і підлягає відводу, оскільки ігнорує право позивача на розгляд справи у судовому засіданні, затягує строк розгляду справи та є прямо чи опосередковано зацікавленою в результаті розгляду справи на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі №520/16836/24 передано іншому складу суду для вирішення по суті у порядку частини четвертої статті 40 КАС України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 10.01.2025, заяву про відвід судді передано на вирішення судді Ларисі Мар`єнко.

Також від позивача надійшло клопотання, в якому останній просив здійснювати розгляд питання про відвід судді в присутності ОСОБА_1 та його представника.

За приписами частини восьмої та частини одинадцятої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

З огляду на вищевказані приписи діючого законодавства суд розглядає заяву ОСОБА_1 про відвід судді у адміністративній справі №520/16836/24 в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви позивача та його представника про відвід судді, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.

Також положеннями статті 36 КАС України передбачено, що до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Пленумом Верховного Суду України у наведеному в п.10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" роз`ясненні вказано, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Крім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку із здійсненням ними своїх функцій.

Суд зазначає, що згідно з положеннями ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Також суд зазначає, що відповідно до положень ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як встановлено судом, позивач, обґрунтовуючи подану до суду заяву про відвід судді Мороко А.С., послався на обставини наявності підстав для сумнівів у неупередженості та безсторонності судді з огляду на затягування строків розгляду справи, призначення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання.

Суд зазначає, що заява, яка містить лише припущення про існування певних обставин, не підтверджених належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, не може бути підставою для відводу судді. Відтак, відвід, який заявляється особою судді, має бути обґрунтованим та мотивованим, а саме: особа має навести доводи із одночасним їх підтвердженням відповідними доказами, які підтверджують наявність підстав для відводу.

При цьому, суд зазначає, що з огляду на положення ч.4 ст.36 КАС України процесуальні рішення судді щодо розгляду справи не можуть свідчити про необ`єктивність та упередженість судді по справі при прийнятті такого рішення.

Так, віднесення судом адміністративної справи до категорії справ незначної складності не свідчить про неупередженість судді чи заінтересованість у результаті розгляду справи, а вказує на незгоду позивача з прийнятим процесуальним рішенням.

Отже, з огляду на доводи позивача, викладені у заяві, та з врахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що матеріали заяви не містять в собі належних і достатніх обґрунтувань, а також доказів на підтвердження викладених представником заявника доводів стосовно наявності сумніву в безсторонності та неупередженості головуючого судді в розумінні положень ст.36 КАС України.

Також суд зазначає, що у разі наявності сумнів у неупередженості судді позивач повинен обґрунтовувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Своєю чергою суд вважає за необхідне вказати, що з врахуванням недостатньої кількості суддів у Харківському окружному адміністративному суді, а саме з 2017 року по сьогоднішній день кількість суддів, які здійснюють правосуддя та щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, у т.ч. по догляду за дитиною) зменшилася.

При цьому, кількість справ з середнього показника у 15 тис. на рік (2017 - 2022 роки) збільшилась до майже 36 тисячі справ за 2024 рік, тобто більше ніж у 3 рази, в тому числі через військовий стан в країні, роботи суддів та апарату суду у зоні, наближеній до зони бойових дій, наявність протягом робочого дня довготривалих повітряних тривог, ракетні обстріли та бомбардування м.Харкова з боку території РФ.

Зазначені обставини мають наслідком скорочення часу для розгляду справ та виникнення надмірного навантаження на кожного окремого суддю, що має наслідком ускладнення можливості своєчасного розгляду справ в строки передбачені КАС України, незалежно від їх складності.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 3237/0/15-20 від 24.11.2020 рекомендовано Державній судовій адміністрації України та Раді суддів України застосовувати показники середньої тривалості розгляду судових справ при ухваленні рішень та здійсненні заходів з питань організаційного забезпечення діяльності судів. Зі змісту додатку до згаданого рішення убачається, що рекомендований середній час розгляду справ і матеріалів адміністративним судом становить 597 хв. (9 год. 57 хв.), окремих процесуальних питань - 179 хв. (2 год. 59 хв.).

Із наведеного розрахунку вбачається, що дотримання засад своєчасності розгляду справи не може не корелювати із кількістю справ у провадженні судді, при цьому, виходячи із розрахункового часу визначеного Вищою радою правосуддя, кількість розглянутих справ суддею значно перевищує рекомендовані норми, навіть без урахування щорічної відпустки та тимчасової втрати працездатності.

У зв`язку з цим, наразі судді Харківського окружного адміністративного суду знаходяться в ситуації, яка з об`єктивних причин ускладнює можливість дотримуватися процесуальних строків розгляду справ. При цьому, більшість справ розглядаються судом в межах розумного строку.

Враховуючи вказане, зазначені у заяві представника заявника обставини не можуть бути приводом для сумнівів учасників провадження у неупередженості або об`єктивності судді.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п.27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17.

Таким чином, зважаючи на викладене вище, а також враховуючи не наведення представником заявника підстав для відводу судді, передбачених ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Мороко А.С. у справі №520/16836/24.

Відповідно до п.12 ст.40 КАС України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.5, 36, 37, 40, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача та представника позивача про відвід судді у справі №520/16836/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО