Справа № 390/2656/24
Суддя: Гершкул І. М.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 390/2656/24
Провадження №2-а/390/31/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2025 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Гершкул І.М.,

при секретарі Лазаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом і просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АВ №00002682 від 12.11.2024 року. В якості обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем відносно позивача безпідставно винесено оскаржувану постанову за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 ч.2 КУпАП, і призначено стягнення у виді штрафу. Постанову вважає незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки 11.11.2024 року під час перевезення позивачем вантажів великогабаритним транспортним засобом, в його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 ч.2 КУпАП, а саме була відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення, так як позивач перевозив вантаж вага якого була в межах норми, визначеної у пункті 22.5 ПДР України для його типу транспортного засобу. Відповідачем під час винесення спірної постанови не було враховано, що транспортний засіб разом із причепом за своєю категорією та у розумінні п.22.5 ПДР України є двовісним тягачем, який здійснює перевезення трьохвісного напівпричепу контейнеровозу, який має гранично допустиме навантаження загальної маси 42 тони, а не 40 тон, як стверджує відповідач. У даному випадку мова йде про контейнеровоз типу 1А із видаленням його верхньої частини і пониженням бортів, який передбачений за своєю технічною характеристикою для перевезення насипних вантажів (зернових культур). При цьому, позивач стверджує, що вантаж, який перевозився був не у контейнері, а у змінному кузові, який прирівнюється до контейнерів. Відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не враховано тип транспортного засобу, а тому ті показники, які визначені у спірній постанові не можуть мати правових наслідків. Крім того, позивач стверджує, що вимоги зазначені в затверджених Наказом 363 від 14.10.1997 року ''Правила перевезення вантажів автомобільним транспортном'', які визначають автомобільний транспорт контейнеровозом, є другорядними у порівнянні з відомостями прямо зазначеними у свідоцтвах про реєстрацію транспортного засобу та напівпричепу. Крім того, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП і Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ №1174 від 27.12.2019 року, оскільки у спірній постанові відсутні відомості про причеп і його технічні характеристики, що унеможливлює здійснити коректну калькуляцію щодо визначення гранично допустимого ступеню навантаження. Дані відомості є ключовими та повинні обов`язково відображатися у постанові, оскільки саме від модифікації причепу залежить градація навантаження у розумінні п.22.5 ПДР України. Позивач вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с.40).

Відповідач у судове засідання свого представника не направили, подали суду відзив в якому просили відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначили, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунттованими, оскільки відповідач не надав належних і допустимих доказів, якими обгрунтовує обставини, викладені в позовній заяві. Положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю. Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування, які у випадку, якщо вони не перевищують нормативно вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові. Таке перевищення було встановлено з урахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу позивача, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Посилання позивача на відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення, відсутність інформації у постанові та доказів на підтвердження цього є необгрунтованими, на спростування чого відповідачем наведено методику розрахунку відсоткового перевищення фактичної загальної маси та окремих вагових параметрів транспортного засобу. В оскаржуваній постанові зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу. Можливість застосування гранично допустимої фактичної маси транспортного засобу у 42-44 тони у розумінні п.22.5 "б" ПДР є дотримання одночасно трьох умов, зокрема, що транспортний засіб перевозить контейнери або змінні кузови максимальною довжиною 13,716 метра, якій не відповідає транспортний засіб позивача, оскільки позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням, відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками під час фіксації факту порушення. Позивач здійснював перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом та не перевозив ані змінний кузов, ані контейнер, в розумінні положень чинного законодавства та не використовувався в момент зафіксованого порушення як такий, тому максимальне допустиме навантаження для транспортного засобу позивача відповідно п.22.5 ПДР є 40 тон. При визначенні максимально допустимої ваги перевезення для контейнеровозів, як умову встановлено не просто здійснення такого перевезення контейнеровозом, а здійснення перевезення контейнеровозом саме контейнерів або змінних кузовів. Позивачем на підтвердження доводів також не долучено і сертифікатів змінного кузову. З фотофіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення в постанові не потребується, так як він не є самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності. Фіксація факту вчиненого адміністративного правопорушення за допомогою спеціального технічного засобу, працюючого в автоматичному режимі є належним доказом в справі про адміністративне правопорушення. Постанова містить інформацію про транспортний засіб, його власника, дату та місце зважування, висновок про перевищення вагових параметрів, інформацію про посадову особу Укртрансбезпеки, якою складено постанова, а тому вона є належним і допустимим доказом правопорушення. Постанова ухвалена уповноваженою особою, в порядку та в спосіб, визначений законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті та з дотриманням строків, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Дослідивши матеріали справи та доводи сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно ст.132-1 ч.2 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Пунктом 22.5 (б) ПДР України передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: фактичної маси: вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 т (для доріг державного значення) та 14 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль - 25 т (26 т - для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9.5 тони) (для доріг державного значення) та 21 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль - 32 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, 42 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, - 44 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення).

Згідно п.п. 7, 12, 15, 17 Порядоку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 27 грудня 2019 року фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку. Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу (за можливості); вимірювання габаритів транспортного засобу (за можливості); фіксацію та розпізнавання номерного знака транспортного засобу; фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-комунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-комунікаційної системи. Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, найменування власника засобу вимірювальної техніки, інформацію про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, номерний знак транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, зовнішні габарити транспортного засобу (за можливості), розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі (за наявності); фотографії транспортного засобу: фронтальну, фотографію номерного знака транспортного засобу, оглядову фотографію із зображенням розпізнаного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 за № 128/2568, затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (Правила № 363).

Згідно Правил №363 вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження; сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Відповідно до пунктів 17.2 - 17.5 Правил №363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Судом встановлено, що 12.11.2024 року винесено постанову серії АВ №00002682 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорту, зафіксоване в автоматичному режимі, згідно якої 11.11.2024 року о 16.04.год., за адресою: Н-01, на 198 км. +300 м., Черкаська область, зафіксовано транспортний засіб марки MAN TGX 18.400, номерний знак НОМЕР_1 . Відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,075% (2,03 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон., чим вчинено правопорушення, передбачене ст.132-1 ч.2 КУпАП, а тому притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. У постанові зазначено фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей 5 шт., спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 1-2 3910 мм, 2-3 5760 мм, 3-4 1310 мм, 4-5 1310 мм; навантаження на вісь 1 7650 кг, 2 11700 кг, 3 9000 кг, 4 9050 кг, 5 9300 кг; загальна маса 46700 кг; виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса 42030 кг. Постанова містить відомості про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, WIM 9, WIM 9, свідоцтво про повірку технічного засобу № 13-21/000206, строк дії до 03.10.2025 року, №35-02/4095, строк дії до 07.10.2025 року (а.с.16-17).

Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СТР № НОМЕР_2 транспортний засіб марки MAN TGX 18.400, номерний знак НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем (а.с.18-19).

Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 транспортний засіб марки Berger Sapl 24LT, номерний знак НОМЕР_4 , є спеціалізованим напівпричепом Н/ПР контейнеровозом переобладнаним для превезення контейнерів типу 1А або 1С (а.с. 20-21).

Згідно товарно-транспортної накладної № 000029739 від 10.11.2024 вага автомобіля MAN TGX 18.400, номерний знак НОМЕР_1 , разом із причепом марки Berger Sapl 24LT, номерний знак НОМЕР_4 , з вантажем становить 42640 кг. (а.с.22).

З долучених до позову фото транспортного засобу MAN TGX 18.400, номерний знак НОМЕР_1 , має дві осі, а причеп Berger Sapl 24LT, номерний знак НОМЕР_4 , має три осі (а.с.24).

Відповідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В якості доказу правомірності винесення оскаржуваної постанови відповідачем надано копію постанови серії АВ №00002682 від 12.11.2024 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорту, зафіксоване в автоматичному режимі. Інформаційні карти габаритно-вагового контролю, які містять додаткову інформацію щодо зафіксованих параметрів транспортного засобу, а також визначення типу транспортного засобу з напівпричепом. Фотознімки містять зображення транспортного засобу MAN TGX 18.400, номерний знак НОМЕР_1 , разом із причепом марки Berger Sapl 24LT, номерний знак НОМЕР_4 , у русі. Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №35-02/4095 чинний до 07.10.2025 року, з якого вбачається, що прилад №11-01, Київ-Знам`янка, км. 198+300, WIM 9, смуга 1 зворотній напрямок руху, відповідає вимогам ДСТУ. Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №23-21/000206 чинний до 03.10.2025 року, з якого вбачається, що прилад №11-01, Київ-Знам`янка, км. 198+300, WIM 9, смуга 1 зворотній напрямок руху, відповідає вимогам технічного регламенту вимірювальної техніки (а.с.64-71).

Таким чином, проаналізувавши у сукупності доводи сторін і надані докази, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність свого рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зважаючи на наявність факту вчинення правопорушення, зафіксованого відповідно до вимог чинного законодавства. Подані відповідачем метадані, на підставі яких сформовано оскаржена постанова, містять найменування засобу вимірювальної техніки, назву засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки), місце фіксації (кілометр + метр), найменування автомобільної дороги загального користування, дані про максимальне дозволене навантаження на вісь, категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметрів транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. В сформованих метаданих визначено тип транспортного засобу (з напівпричепом), максимально допустима маса якого має складати 40 тон, тоді як фактична загальна вага транспортного засобу склала 46700 кг. Посилання позивача на те, що транспортний засіб є контейнеровозом, та, відповідно, має більшу дозволену вагу, суд вважає недоведеними позивачем, оскільки ним не надано доказів того, що на розміщених напівпричепах знаходились контейнери або змінні кузови із відповідним маркуванням. Таким чином, позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом у розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса такого транспортного засобу повинна бути не більше 40 т. Позивач вважає, що оскільки транспортний засіб є контейнеровозом, що підтверджено свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, то максимальна маса транспортного засобу може складати 44 т, проте така позиція є безпідставною, адже напівпричіп у цьому випадку не може бути визнаний контейнером, оскільки не маркований відповідно Правил №363.

Згідно ст.286 ч.3 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище матеріали, суд вважає, що позов необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.9, 77, 183, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У порядку ст.246 ч.5 п.4 КАС України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ;

відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 9, ЄДРПОУ 39816845.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.М. Гершкул