Справа № 460/307/24
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/307/24 пров. № А/857/25263/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року (головуючий суддя Дудар О.М., м.Рівне) у справі № 460/307/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

09.01.2024 позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати з 25.11.2023 доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату доплати до пенсії з 25.11.2023 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 25 листопада 2023 року доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 25 листопада 2023 року доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, установленим на 1 січня відповідного календарного року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 12 липня 2024 року.

09.09.2024 до суду першої інстанції, в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), надійшла заява в якій позивач просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року в адміністративній справі №460/307/24 щодо нарахування ОСОБА_1 починаючи з 25.11.2023 доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у іншому розмірі ніж встановлено рішенням суду, а не у розмірах установлених законом про Державний бюджет України на відповідний рік; постановити окрему ухвалу, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року в адміністративній справі №460/307/24.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, залишено без задоволення.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, покликаючись на те, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року чітко визначено розрахункову величину підвищення до пенсії два прожиткових мінімуми для працездатних осіб. Скаржник вказує, що виконуючи рішення суду у даній справі відповідач зобов`язаний застосовувати розмір доплати який становить два прожиткових мінімума для працездатних осіб, установленого на 1 січня відповідного календарного року, а не мінімальної заробітної плати.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість окремої ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 25 листопада 2023 року доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 25 листопада 2023 року доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, установленим на 1 січня відповідного календарного року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 12 липня 2024 року.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації щодо виконання вищезгаданого рішення суду.

03 вересня 2024 року у відповідь на звернення позивача щодо етапу виконання рішення суду відповідач надав розпорядження з пенсійної справи, з якого вбачається, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснено 19.08.2024 (Рішення 86), а пенсія позивачу виплачуватиметься урахуванням доплати згідно судового рішення - графа: «Особливості»: Доплата по суду (стаття 39 ЗУ № 796) від мін. ЗП (мінімальної заробітної плати) з 01.01.2024 по довічно». Загальний розмір доплати до пенсії після перерахунку згідно судового рішення становить 3200 грн.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, ОСОБА_1 не додав до заяви доказів щодо дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, які можуть бути використані судом щодо нарахування починаючи з 25.11.2023 доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За правилами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 4 наведеної статті встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

З системного аналізу вищезазначених норм права вбачається, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований в тому числі і приписами статті 383 Кодексу, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду чи умисне ухилення від вчинення будь-яких дій, спрямованих на його виконання, що порушує законні права та інтереси позивача.

Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених саме рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Із змісту заяви позивача слідує, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснено 19.08.2024 (Рішення 86), а пенсія позивачу виплачуватиметься з урахуванням доплати згідно судового рішення - графа: «Особливості»: Доплата по суду (стаття 39 ЗУ № 796) від мін. ЗП (мінімальної заробітної плати) з 01.01.2024 по довічно». Загальний розмір доплати до пенсії після перерахунку згідно судового рішення становить 3200 грн.

Таким чином, відповідач здійснив виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року в частині нарахування позивачу доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, визначеного статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі двох мінімальних заробітних плат 1600 x 2= 3200,00 грн.

При цьому, визначаючи мінімальний розмір заробітної плати відповідач застосував статтю 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 №3460-IX, якою встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 гривень.

Отож, з вказаної норми слідує, що застосування положень статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» має місце при виконанні рішень суду, у яких розрахунковою величиною є розмір мінімальної заробітної плати.

Натомість, як слідує з рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року розрахунковою величиною для нарахування позивачу доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, визначеного статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлених на 1 січня відповідного календарного року.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що рішення суду підлягає до виконання відповідачем (боржником) у точній відповідності до його резолютивної частини.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції задовольняючи частково заяву, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 383 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі № 460/307/24 скасувати та прийняти нову постанову якою заяву ОСОБА_1 , в порядку статті 383 КАС України, задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року в адміністративній справі №460/307/24 щодо нарахування ОСОБА_1 починаючи з 25.11.2023 доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у іншому розмірі ніж встановлено рішенням суду, а не у розмірах установлених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року в адміністративній справі №460/307/24.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області місячний строк з дня отримання (вручення) копії цієї постанови для подання до суду першої інстанції доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року по справі 460/307/24.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний