Справа № 280/5997/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2025 року м. Дніпросправа № 280/5997/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2024 року (суддя Прасов О.О., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 08.08.2024 року) у адміністративній справі №280/5997/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 14.06.2024 року №17 щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком зі зниженням віку, також щодо відмови у зарахуванні стажу його роботи; зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня звернення за її призначенням, а саме з 07.06.202 року, зарахувавши до стажу його роботи для визначення розміру пенсії періоди з 12.06.1986 року по 16.09.1986 року, з 03.04.1989 року по 27.06.2000 року та з 28.06.2000 року по 31.12.2003 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2024 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 14.06.2024 року №17 щодо відмови в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 , також щодо відмови у зарахуванні стажу його роботи; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня звернення за її призначенням, а саме з 07.06.2024 року, зарахувавши до стажу його роботи для визначення розміру пенсії періоди з 03.04.1989 року по 31.12.1997 року, з 01.05.1998 року по 31.05.1998 року, з 01.01.1999 року по 28.02.1999 року, з 01.04.1999 року по 30.04.1999 року, з 01.11.1999 року по 30.06.2000 року, з 21.07.2000 року по 31.12.2003 року.

З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт, посилаючись на пенсійне законодавство, зазначив, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи з 03.04.1989 року по 31.12.1997 року у рибколгоспі ім. 40 років жовтня, так як ним не було надано жодних даних (довідки) про відпрацьовані трудодні та встановлений мінімум; не було надано документів що рибколгосп ім. 40 років жовтня перейменовано у ТОВ «Ошитки». Апелянт зазначав, що до страхового стажу зараховуються лише ті періоди роботи, за які страхувальником були сплачені страхові внески. Апелянт зазначив, що судом не було досліджено Індивідуальні відомості про застраховану особу, у зв`язку з чим до страхового стажу не підлягають зарахуванню періоди роботи ОСОБА_1 з 01.05.1998 року по 31.05.1998 року, з 01.01.1999 року по 28.02.1999 року, з 01.04.1999 року по 30.04.1999 року, з 01.11.1999 року по 30.06.2000 року, з 21.07.2000 року по 31.12.2003 року, адже саме за ці періоди страхові внески сплачені не були. Апелянт зазначив, що страховий стаж був обчислений з урахуванням трудової книжки та Індивідуальних відомостей про застраховану особу та склав 18 років 02 місяці, 03 дні, що є недостатнім для призначення пенсії у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який має становити не менше 24 роки; натомість суд зарахував ці періоди, обрахувавши страховий стаж у кількості 1 рік, 04 місяці, 13 днів.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У довідці Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 09.01.2024 року №3 зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з травня місяця 1967 року по 23.01.1989 року був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 ; з 23.01.1989 року по теперішній час зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно постанови Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 року село Літочки відносилося до зони посиленого радіоекологічного контролю до 01.01.2015 року і користувалося компенсаційними пільгами відповідно до ст.23 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (відповідно до Закону України від 28.12.2014 року №76-УІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України»). Підстава: записи в погосподарських книгах №3 села Літочки Зазимської сільської ради, номер об`єкта погосподарського обліку 273, паспорт НОМЕР_1 виданий Броварським РВ ГУ МВС України в Київській області 15.12.1999 року. У трудовій книжці НОМЕР_2 зазначено про трудову діяльність ОСОБА_1 , зокрема: з 03.04.1989 року по 26.06.2000 року робота рибалкою у Літківському рибколгоспі ім.40 років Жовтня. Останнім записом у ній є запис за №7 від 27.06.2000 року про переведення ОСОБА_1 на роботу рибалкою до ТОВ «Ошитки». За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований з 10.07.2000 року як фізична особа-підприємець; Сільськогосподарський виробничий кооператив «Рибколгосп ім. 40 років Жовтня» зареєстрований з 21.10.1996 року як юридична особа. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.06.2024 року щодо призначення пенсії за віком згідно з п.2 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсійним органом 14.06.2024 року прийнято рішення №17 про відмову у призначенні пенсії з тих підстав, що страховий стаж заявника становить 18 років 02 місяців 03 днів; до страхового стажу не зараховано періоди роботи в рибколгоспі з 03.04.1989 року по 27.06.2000 року, оскільки необхідно надати довідки про відпрацьовані трудодні та встановлений мінімум, а також довідку про реорганізацію колгоспа. Період проживання заявника в зоні посиленого радіологічного контролю на 01.01.1993 року становить 04 років 07 місяців 14 днів, а тому відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за відсутності необхідного страхового стажу. За формою РС-право до страхового стажу не зараховано, зокрема, періоди: з 03.04.1989 року по 31.12.1997 року, з 01.05.1998 року по 31.05.1998 року, з 01.01.1999 року по 28.02.1999 року, з 01.04.1999 року по 30.04.1999 року, з 01.11.1999 року по 30.06.2000 року, з 21.07.2000 року по 31.12.2003 року загалом 13 років 02 місяці 10 днів. Станом на день звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії за віком згідно з п.2 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 07.06.2024 року вік ставив 57 років, 27 днів. Період проживання ОСОБА_1 у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року становить понад 4 роки. Суд врахував, що пенсійним органом до загального стажу роботи/страхового стажу ОСОБА_1 зараховано періоди з 12.06.1986 року по 16.09.1986 року, з 01.01.1998 року по 30.04.1998 року, з 01.06.1998 року по 31.12.1998 року, з 01.03.1999 року по 31.03.1999 року, з 01.05.1999 року по 31.10.1999 року, з 01.07.2000 року по 20.07.2000 року. Суд вважав, що до загального стажу роботи/страхового стажу ОСОБА_1 мають бути зараховані періоди з 03.04.1989 року по 31.12.1997року, з 01.05.1998 року по 31.05.1998 року, з 01.01.1999 року по 28.02.1999 року, з 01.04.1999 року по 30.04.1999 року, з 01.11.1999 року по 30.06.2000 року, з 21.07.2000 року по 31.12.2003 року загалом 13 років 02 місяці 10 днів. Загальний стаж роботи/страховий стаж позивача складає 31 рік 04 місяці 13 днів (31 рік 04 місяці 13 днів = 18 років 02 місяці 03 дні + 13 років 02 місяці 10 днів). Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався статтями 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; ст.24, ч.1 ст.26, п.3-1 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; пунктами 1, 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637; пунктами 2.4, 2.6, 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої 29.07.1993 року наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58; п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 року за №252, із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.1990 року №412); п.6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого 20.01.1997 року постановою Кабінету Міністрів України №51 (втратив чинність 25.07.2018 року); Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», який є додатком №1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» та прийшов до висновку про те, що до ОСОБА_1 можуть бути застосовані приписи п.2 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суд вважав, що неналежне оформлення трудової книжки роботодавцем не може бути підставою для не врахування страхового стажу працівника для обчислення пенсії та для позбавлення працівника його права на пенсію. Відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії фізичній особі за спірний період через діяння роботодавця або інших осіб не є підставою для позбавлення її права на зарахування даних періодів до страхового стажу для обчислення пенсії.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Літочки Броварського району Київської області, місце проживання з 23.01.1989 року: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 09.01.2024 року №3. Згідно постанови Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 року с. Літочки відносилося до зони посиленого радіоекологічного контролю до 01.01.2015 року і користувалося компенсаційними пільгами відповідно до ст.23 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (відповідно до Закону України від 28.12.2014 року №76-УІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України»). Підстава: записи в погосподарських книгах №3 с. Літочки Зазимської сільської ради, номер об`єкта погосподарського обліку 273, паспорт НОМЕР_1 виданий Броварським РВ ГУ МВС України в Київській області 15.12.1999 року.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 03.04.1989 року по 26.06.2000 року працював рибалкою у Літківському рибколгоспі ім.40 років Жовтня, останнім записом трудової книжки №7 від 27.06.2000 року зазначено про переведення ОСОБА_1 на роботу рибалкою до ТОВ «Ошитки».

Встановлено, що ОСОБА_1 07.06.2024 року подав заяву про призначення пенсії за віком згідно з п.2 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в запорізькій області №17 від 14.06.2024 року йому відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Як вбачається з тексту рішення пенсійного органу: вік ОСОБА_1 57 років, 27 днів. Особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку. Згідно п.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», потерпілим від Чорнобильської катастрофи пенсії надаються, із зниженням пенсійного віку, якщо вони постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю та за станом на 1 січня 1993 року прожили у цій зоні не менше 4 років. При цьому застосовується зменшення пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік з 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років. Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. Страховий стаж ОСОБА_1 становить 18 років 02 місяців 03 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи в рибколгоспі з 03.04.1989 року по 27.06.2000 року, оскільки необхідно надати довідки про відпрацьовані трудодні та встановлений мінімум, а також довідку про реорганізацію колгоспу. Період проживання ОСОБА_1 в зоні посиленого радіологічного контролю на 01.01.1993 року становить 04 років 07 місяців 14 днів.

Встановлено, що за формою РС-право до страхового стажу не зараховано, зокрема, періоди: з 03.04.1989 року по 31.12.1997 року, з 01.05.1998 року по 31.05.1998 року, з 01.01.1999 року по 28.02.1999 року, з 01.04.1999 року по 30.04.1999 року, з 01.11.1999 року по 30.06.2000 року, з 21.07.2000 року по 31.12.2003 року всього 13 років 02 місяці 10 днів.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.11.2024 року запропоновано ОСОБА_1 надати до суду пояснення щодо позовних вимог з урахуванням ухвали суду апеляційної інстанції; повну копію трудової книжки; докази про сплату страхових внесків за період з 2001 року по 2003 року.

Встановлено, що 27.11.2024 року ОСОБА_1 подано до суду додаткові пояснення, згідно яких ним подано повну копію трудової книжки та запис №7 від 2706.2000 року є останнім про переведення його на роботу в ТОВ «Опишки» рибалкою у зв`язку з реорганізаціє рибгоспу в ТОВ «Отишки» (наказ від 06.06.2000 року №3). Щодо несплати єдиних страхових внесків за вказані періоди, ОСОБА_1 надав пояснення про те, що обов`язок сплати єдиного внеску згідно п.10 ч.1 ст.1, ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» покладений на страхувальників підприємців-роботодавців, які є платниками таких внесків.

Відповідно статей 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно пунктів 2.4, 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58; п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження). У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до ч.1 ст.24, ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Потерпілі від Чорнобильської катастрофи - особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років. Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до п.6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 (втратив чинність 25.07.2018 року), особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Відповідно до посвідчення категорії 4 серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 від 25.05.1992 року є особою, яка постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Додаток №1) до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи»», село Літочки Броварського району Київської області відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та враховує, що на день звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії за віком згідно з п.2 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 07.06.2024 року йому виповнилося 57 років 27 днів; період проживання ОСОБА_1 у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року становить понад 4 роки.

Суд апеляційної інстанції враховує, що обов`язок сплати єдиного внеску згідно п.10 ч.1 ст.1, ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» покладений на страхувальників підприємців-роботодавців, які є платниками таких внесків. Неналежне оформлення трудової книжки роботодавцем не може бути підставою для не врахування страхового стажу працівника для обчислення пенсії та для позбавлення працівника його права на пенсію.

З урахуванням вище викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 має право на пенсію за віком відповідно до п.2 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До його страхового стажу має бути зараховано періоди з 12.06.1986 року по 16.09.1986 року, з01.01.1998 року по 30.04.1998 року, з 01.06.1998 року по 31.12.1998року, з 01.03.1999 року по 31.03.1999 року, з 01.05.1999 року по 31.10.1999 року, з 01.07.2000 року по 20.07.2000 року, з 21.07.2000 по 31.12.2003 всього 13 років 02 місяці 10 днів.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін., як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2024 року у адміністративній справі №280/5997/24 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова