Справа № 260/11094/23
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про задоволення заяви про відвід судді

09 січня 2025 рокум. Ужгород№ 260/11094/23

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Плеханова З.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді по справі за позовом ОСОБА_1 до Головне управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

25 грудня 2023 року на електронну пошту Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Закарпатській області, у якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Закарпатській області форми «Ф»:

№1065-23 за 2015 рік на суму 7253,48 грн.

№0-0706 від 05.05.2020 на суму 15749,60 грн.;

№12341-5033-0701 від 06.03.2020 року на суму 15749,60 грн.;

№12339-5033-0701 від 06.03.2020 року на суму 7316,64 грн.;

№7-0709 від 29.05.2020 року на суму 3164,54 грн. ;

№-0709 від 19.06.2020 року на суму 1284,90 грн.;

№36415-2403- 0701 від 06.04.2021 року на суму 29021,56 грн.;

№36414-2403-0701 від 06.04.2021 року на суму 7316,64 грн.;

№1-0706 від 29.12.2021 року на суму 29021,56 грн.;

№6-0706 від 24.05.2021 року на суму 3164,54 грн.;

№-0706 від 19.06.2021 року на суму 1284,90 грн.;

№-0701 від 22.09.2022 року на суму 31923,71 грн.;

№942402- 2408-0701 від 22.09.2022 року на суму 31923,71 грн.;

№-0701 від 22.09.2022 року на суму 10283,99 грн.;

в яких зазначена сума податкового богу у розмірі 155218,92 гривні .

28 грудня 2024 року Ухвалою судді Калинич Я.М. Закарпатського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про скасування податкових повідомлень-рішень разом з доданими до неї матеріалами було повернуто позивачеві.

14 березня 2024 року Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду справі №260/11094/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року про повернення позовної заяви у справі №260/11094/23 скасовано та прийнято постанову, якою справу №260/11094/23 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ВААС у вищевказаній постанові зазначив наступне:

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.

Апеляційний суд встановив те, що позовну заяву, в інтересах позивачки, адвокат Биркович Олександр Іванович подав 25 грудня 2023 року.

Відповідно до вказаних вище норм, з 19.10.2023 року адвокат Биркович Олександр Іванович мав обов`язок зареєструвати електронний кабінет і здійснювати обмін документами із судом лише через електронний кабінет або в паперовій формі.

Однак, адвокат Биркович Олександр Іванович подав позовну заяву на електронну пошту суду та підписав її особистим електронним кваліфікованим цифровим підписом, що не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Отже, адвокат Биркович Олександр Іванович подав позовну в інтересах позивачки, у спосіб не передбачений Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною 6 статті 18 КАС України передбачено, що процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка, відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу, зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Суд першої інстанції встановив те, що позовну заяву подав адвокат, який не зареєстрував електронний кабінет.

Враховуючи вимоги вищевказаних норм права, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції передчасно повернув позовну заяву, не надавши позивачу строк на усунення недоліків цієї позовної заяви.

05 квітня 2024 року адміністративна справа №260/11094/23 надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду .

09 квітня 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відмовлено у відкриті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

29 травня 2024 року Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі №260/11094/23 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

11 червня 2024 року адміністративна справа №260/11094/23 надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

13 вересня 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду заяву представника позивача Биркович Олександра Івановича про відвід головуючої судці Калинич Я.М. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про скасування податкових повідомлень- рішень - задоволено частково. Відведено суддю Калинич Я.М. від розгляду справи №260/11094/23.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2024 року, справа №260/11094/23 передана головуючій судді Плехановій З.Б.

Розглянувши матеріали даної адміністративної справи, суд вважає за необхідне залишити адміністративний позов без руху з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 03 червня 2024 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява. відповідно до якої просить суд:

1. Призначити судовий розгляд справи в загальному позовному провадженні.

2. Постановити ухвалу суду про витребування доказів - та витребувати у відповідача по справі ВСІ ПОДАТКОВІ ПОВІД ОМ ЛЕННЯ-РІШЕННЯ форми -ф", які відповідач по справі вважає що належним чином сформував, належним чином 2015 року - по 01.06.2024 року позивачеві ОСОБА_1 .

3. Призначити судову почеркознавчу експертизу по всім оригіналам ПОДАТКОВИХ ПОВЇДОМЛЕНЬ-РІШЕННЯМ форми "ф" - які відповідач по справі вважає що належним чином сформував, належним чином 2015 року - по 01.06.2024 року позивачеві ОСОБА_1 .

4. Скасувати ПОДАТКОВІ ПОВІДОМЛЕННЯ-РІШЕННЯ форми "ф" - які відповідач по справі ГУ ДПС в Закарпатській області сформував з порушенням вимог закону та не вручив належним чином із 2015 року - по 01.06.2024 року позивачеві ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 171 ч.1 ч.3 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161,172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 160 КАСУ позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.( ст. 5 КАСУ)

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.( ч.1 ст. 160 КАСУ)

ч. 1 ст. 160 КАСУ)(

Згідно ч.5 п. 4 ст. 161 КАСУ в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

1.

Однак, у п.4 прохальної частини уточненої позовної заяви , представник позивача просить скасувати податкові повідомлення рішення форми "ф", які відповідач по справі ГУ ДПС в Закарпатській області сформував та не вручив належним чином із 2015 року - по 01.06.2024 року, разом з тим не зазначає конкретні позовні вимоги, які саме ППР оскаржуються, тобто не зазначено які саме індивідуальні акти відповідно до ст. 5 КАСУ та який саме предмет спору, що унеможливлює виконати завдання адмінсудочинства відповідно до ст. 2 КАСУ.

2.

Крім того, згідно ч.6 ст. 169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Згідно ч.4 ст. 161 КАС України Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як значено судом вище, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про скасування податкових повідомлень-рішень разом з доданими до неї матеріалами було повернуто позивачеві.

Відтак позивачу ( представнику позивача) необхідно надати суду копії оскаржуваних податкових повідомлень рішень.

3.

Крім того, у відповідності до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку, є Податковий кодекс України (далі Податковий кодекс).

Статтею 56 Податкового кодексу визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення - підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником датку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 Податкового кодексу визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Таким чином, пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу.

У постанові від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 Верховний Суд зазначив, що відступає від висновку про застосування норми права щодо строку звернення до суду в частині того, що положення пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу є спеціальними щодо приписів статті 122 КАС України, а тому незалежно від використання платником податків права на адміністративне оскарження такий строк становить 1095 днів.

Однак у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 Верховний Суд прийшов до висновку про те, що зазначений у пункті 102.1 статті 102 Податкового кодексу строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Крім того, зміст правовідносин щодо правомірності податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень контролюючого органу, якими цим органом платнику податків визначаються грошові зобов`язання, свідчить про те, що вони об`єктивно не можуть існувати як спірні протягом 1095 днів (або у відповідних випадках 2555 днів) з дня отримання відповідного податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з наведеним, право ініціювати в судовому порядку спір щодо правомірності податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання об`єктивно не може існувати протягом 1095 днів, оскільки така тривалість порушує принцип правової визначеності як одного з основних елементів верховенства права, а також не забезпечує досягнення мети й завдань функціонування податкової системи.

Враховуючи викладене, для звернення до адміністративного суду з даним позовом встановлено шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший частини другої статті 122 КАС України).

Проте, відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак позивачем ( представником позивача) такої заяви не додано.

Відтак позивач1 необхідно подати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду , докази поважності пропуску строку звернення до суду , оскільки оскаржуютьмя рлдаткові повідомлення рішення, як зазначає роедставник позивача з 2015 року.

4.

Згідно п.2 ч.5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається:повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

Згідно ч.6ст. 160 КАС України якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Однак, в даному адміністративному позові не зазначено:

- реєстраційний номер облікової картки платника податків представника позивача- Биркович О.І.

- місце проживання чи перебування позивача, оскільки відповідно до Відповіді №785934 від 16.09.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, адреса реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , позаяк у адміністративному позові зазначено номер будинку позивача - 119.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.( ч.6 ст. 18 КАСУ)

Однак, в даному адміністративному позові представником позивача - адвокатом Биркович О.І. не зазначено: відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

За приписами частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

16 вересня 2024 року ухвалою ЗОАС було залишено без руху із зазначенням усунути вищевказані недоліки .

Оскільки представник позивача, який отримав вказану ухвалу в всій електронний кабінет не усунув вищевказані недоліки у встановлений судом строк шляхом надсилання відповідної заяви та доказів до Електронний суду, то 04 жовтня 2024 року ЗОАС винесено ухвалу про повернення позовної заяви.

ВААС 18 грудня 2024 року своєю постановою скасував ухвалу ЗОАС від 04 жовтня 2024 року з підстав відсутності доказів про отримання ухвали позивачкою , що порушило її право на доступ і направив справу для продовження розгляду.

Суд констатує, що ч.7 ст.251 КАСУ якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.( ч. 7 смт.18 КАСУ)

Оскільки представник позивачки є адвокатом, і у нього є зареєстрований електронний кабінет , то всі судові рішення та повідомлення надходять йому в його електронний кабінет, і відповідно його обовязок направляти всі документи виключно

за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням. ( п. 25 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи)

Однак, з врахуванням вищевказаних висновків апеляційної інстанції суд продовжив строк на усунення недоліків для представника позивача та позивачка на виконання ухвали ЗОАС від 16 вересня 2024 року ., для чого повторно розяснив , що представнику позивача як адвокату необхідно направити відповідні процесуальні документи, заяви виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Вищевказане головуюча суддя виклала в ухвалі ЗОАС від 06.01.25 року про продовження процесуального строку та ухвалила: продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали від 16 вересня 2024 року про залишення позовної заяви без руху на 10 днів з дня отримання даної ухвали.

З врахуванням висновків ВААС суд також направив дану ухвалу на поштову адресу позивачки , яка зазначена нею в позовній заяві.

06 січня 2025 року вищевказана ухвала доставлена до електронного кабінету представника позивачки - адвоката Бирковича Олександра Івановича.

08 січня 2025 року представник позивачки - адвокат Биркович Олександр Іванович через електронний суд подав заяву про відвід головуючій судді , мотивуючи тим, що в ухвалі від 06.01.2025 року містяться помилки в датах винесених ухвал по даній справі , а також вказав, що замість того , щоби призначити справу до судового розгляду після ухвали ВААС , суддя винесла ухвала про продовження процесуального строку, в чому вбачає сумніви в неупередженості головуючої по даній справі.

Вивчивши подану заяву та матеріали справи суд констатує наступне

Стаття 36 КАСУ встановлює підстави для відводу (самовідводу) судді

1. Суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Представник позивачки - адвокат Биркович О.І. заявляючи відвід головуючій по справі зазначає про упередженість судді та зазначає на його думку, про наявність субєктивного ставлення судді до однієї зі сторін, що викликає в нього недовіру, посилаючись на рішення ЄСПРЛ "Фельдман проти України ", "Мікалефф проти Мальти".

У рішенні Європейського суду з прав людини Справа "Фельдман проти України" (Заяви N 76556/01 та 38779/04) Страсбург, 8 квітня 2010 року ОСТАТОЧНЕ 08/07/2010 у п 97. зроблено наступний висновок:

-Стосовно вимоги "безсторонності" у розумінні цього положення мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу.

Правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинне також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, якові суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві.

Так, кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинний відмовитись від розгляду справи (Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) .[ВП], пункт 93): суб`єктивний тест, що вивчає персональні переконання і поведінку конкретного судді, з метою визначення чи існувало неупереджене або суб`єктивне ставлення судді у конкретній справі. Відповідно до об`єктивного тесту визначається чи суд, а також, серед іншого, його структура, забезпечила відповідні гарантії для виключення легітимних сумнівів стосовно його неупередженості.

Повинно бути визначено, окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву у неупередженості суду (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії" (Pabla Ky v. Finland), пункт 30.

У рішенні від 09 листопада 2006 року в справі "Білуха проти України" ЄСПЛ підкреслив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49). Стосовно об`єктивного критерію Суд зазначив, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).

З огляду на викладене, з метою усунення сумнівів учасників справи в об`єктивності та неупередженості суду заяву представника позивачки про відвід судді необхідно задовольнити.

У відповідності до статті 40 КАСУ питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.2. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

У разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.( ст. 41 КАСУ)

Керуючись ст.ст. 40,41 КАС України суд

ухвалив:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Биркович Олександр Іванович про відвід головуючої судді Плеханової З.Б.- задовольнити.

Справу № 260/11094/23 передати на повторний автоматизований розподіл в порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАСУ

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя З.Б.Плеханова