Справа № 140/13653/24
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року ЛуцькСправа № 140/13653/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Волинській області №35 від 01.11.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши ОСОБА_1 період роботи з 10.07.1985 по 18.10.1985 (00 років 03 місяці 09 днів), з 29.01.1988 по 30.03.1990 (02 роки 02 місяці 02 дні), з 06.05.2003 по 21.11.2003 (00 років 06 місяців 16днів), з 01.12.2003 по 03.04.2006 (02 роки 03 місяці 12 днів), з 27.06.2007 по 24.11.2014 (07 років 00 місяці 22 дні), з 03.08.2015 по 10.10.2016 (01 рік 02 місяці 08 днів), період навчання з 01.09.1982 по 05.07.1985, військову службу з 24.10.1985 по 24.11.1987 до пільгового стажу роботи за списком №2 згідно п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії, діяв не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення.

Вважає, що у трудовій книжці позивача містяться записи про періоди роботи на посадах, які надають право на отримання пенсії на пільгових умовах за Списком №2, а тому відповідач безпідставно відмовив у зарахуванні спірних періодів до пільгового стажу позивача та призначенні пенсії за віком, мотивуючи відмову відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки період роботи згідно довідки №673/8 від 04.01.2022 з 27.06.2007 по 24.11.2014 (зараховано по даним персоніфікованого обліку) не відповідає інформації про пільговий стаж в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та в додатках про атестацію робочих місць відсутні дата та номери наказів до яких вони відносяться.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем17.12.2024 було подано відзив на позовну заяву за змістом якого ГУ ПФУ у Волинській області просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень вказано, що підтверджений належними документами, страховий стаж позивача становить 30 років 08 місяців 29 днів, у тому числі пільговий стаж за Списком № 2 становить 07 років 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До страхового стажу зараховано всі періоди роботи, згідно поданих документів.

До пільгового стажу не повністю зараховано період роботи, згідно довідки №673/8 від 04.01.2022, з 27.06.2007 по 24.11.2014 (зараховано по даним персоніфікованого обліку), оскільки інформація в довідці не відповідає інформації про пільговий стаж в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та в додатках про атестацію робочих місць відсутні дата та номери наказів до яких вони відносяться. Позивачу рекомендовано донести підтверджуючі документи.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

27.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до чинного Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) заяви про призначення пенсій розглядаються органами Пенсійного фонду України за принципом екстериторіальності, зокрема, засобами програмного забезпечення визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням зазначеного Порядку №22-1 органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії на пільгових умовах, визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №35 від 01.11.2024 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Зокрема, як вбачається з оскаржуваного рішення, згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, військовий квиток, дані персоніфікованого обліку), страховий стаж складає 30 років 08 місяців 29 днів ( в тому числі пільговий стаж по Списку №2 - 07 років 11 днів). До страхового стажу зараховано всі періоди роботи, згідно поданих документів. До пільгового стажу не повністю зараховано період роботи, згідно довідки №673/8 від 04.01.2022, з 27.06.2007 по 24.11.2014 (зараховано по даним персоніфікованого обліку), оскільки інформація в довідці не відповідає інформації про пільговий стаж в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та в додатках про атестацію робочих місць відсутні дата та номери наказів до яких вони відносяться (а. с. 35-36).

Разом з тим, на думку позивача, із змісту рішення ГУ ПФУ у Волинській області №35 від 01.11.2024 є незрозумілим, який пільговий стаж за Списком №2 визнається відповідачем, тому спірним залишається період роботи ОСОБА_1 за списком№2 з 10.07.1985 по 18.10.1985 (00 років 03 місяці 09 днів), з 29.01.1988 по 30.03.1990 (02 роки 02 міс.02 дні), з 06.05.2003 по 21.11.2003 (00 років 06 місяців 16днів), з 01.12.2003 по 03.04.2006 (02 роки 03 місяці 12 днів), з 27.06.2007 по 24.11.2014 (07 років 00 місяці 22 дні), з 03.08.2015 по 10.10.2016 (01 рік 02 місяці 08 днів) , період навчання з 01.09.1982 по 05.07.1985, військова служба з 24.10.1985 по 24.11.1987.

Вважаючи рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з нормою статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності 01.01.2004.

До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічна за змістом норма статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності вказаного вище стажу роботи у період до 01.04.2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку страхового стажу роботи: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків.

За приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики №383 від 18.11.2005 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (пункт 2 Порядку №383).

Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 .

Так, відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , вбачається наступне:

з 01.09.1982 по 05.07.1985 позивач навчався в СПТУ-4 м. Жданова Донецької області за спеціальністю «електрогазозварник»;

з 10.07.1985 по 18.10.1985 працював на посаді електрозварника на півавтоматичних машинах в середовищі вуглекислого газу 3 розряду у ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування»;

з 24.10.1985 по 24.11.1987 проходження строкової військової служби;

з 29.01.1988 по 30.03.1990 працював на посаді електрогазозварника 3 р. в Тресті «Металлургстрой» СУ «Стальстрой»;

з 06.05.2003 по 21.11.2003 працював на посаді електрогазозварника 4 розряду ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»;

з 01.12.2003 по 03.04.2006 працював на посаді електрогазозварника 5 розряду у ВАТ «Азовзагальмаш»;

з 27.06.2007 по 24.11.2014 працював на посаді газорізальника 4 розряду у ВАТ «Азовзагальмаш»;

з 03.08.2015 по 10.102016 працював на посаді газорізальника 4 розряду ТзОВ «Метінвест-Промсервіс».

Як вже було зазначено вище, підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа. Таким чином уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу застосовуються виключно за відсутності відомості у трудовій книжці.

Отже, в даному випадку суд зазначає, що факт роботи позивача у спірні періоди на посадах, які відносяться до Списку №2 підтверджується відомостями трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Також суд зазначає, що у випадку не достатності документів, або наявності труднощів у їх отриманні пенсійний орган надає особі, що звернулася за призначенням пенсії допомогу, проте відповідачем не надано доказів надання допомоги позивачу у отриманні додаткових документів.

Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні позивача до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії позивачем подана копія трудової книжки, в якій містяться записи про періоди роботи позивача електрогазозварника, а також посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, записи завірені підписом повноважних осіб та печаткою, не містять виправлень, тобто оформлені належним чином.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що використання норм Порядку №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

У свою чергу, позивачем надано трудову книжку, яка є єдиним і беззаперечним доказом, що останній має право на пенсію відповідно до вищезазначених правових норм чинного законодавства.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №156/173/17.

Суд звертає увагу на те, що з боку відповідача відсутні будь-які зауваження щодо правильності заповнення трудової книжки позивача чи наявності інших обставин, які б могли викликати обґрунтовані сумніви у достовірності зазначених у ній даних.

Ураховуючи викладене, та зважаючи на підтвердження пільгового стажу роботи позивача записами в його трудовій книжці, потреба у наданні уточнюючих довідок з підприємств відсутня.

При цьому суд звертає увагу, що в матеріалах справи містяться довідки, які підтверджують те, що позивач працював повний робочий день в спірні періоди на посадах електрогазозварника, газозварника, газорізальника, які передбачені Списком №2 згідно з постановою КМУ №442 від 01.08.1992.

Зокрема, періоди роботи з 10.07.1985 по 18.10.1985 підтверджується довідками №55 від 21.02.2017 та №193 від 04.01.2022 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній (а. с. 30, 33); з 29.01.1988 по 30.03.1990 архівними довідками КП «Трудовий архів м. Маріуполь» №1135/05-01 від 23.12.2013, №2776/05-01 від 08.10.2021 (а. с. 9, 10); з 06.05.2003 по 21.11.2003 довідкою №36 від 23.08.2021 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній (а. с. 31); з 01.12.2003 по 03.04.2006, з 27.06.2007 по 24.11.2014 довідками №54 від 21.02.2017 та №192 від 04.01.2022 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній (а. с. 28, 34); з 03.08.2015 по 10.10.2016 довідкою №361 від 09.09.2021, що уточнює особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії (а. с. 32).

Крім того, Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок), (п. 3) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994, - застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник», «газорізальник».

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 №210, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник», «газорізальник».

Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії «електрозварники» та «газозварники», «газорізальник».

Відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 №17/2-54, професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, газозварника та електрозварника, газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №535/103/17, від 27.03.2020 у справі №607/1266/17, від 03.02.2021 у справі №453/1427/16-а, та відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Отже, професії «газорізальника», «електрогазозварника», «електрозварника» за якими працював позивач у спірні періоди належать до Списку №2 та підлягають зарахуванню до стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії.

Щодо права позивача на зарахування періоду навчання з 01.09.1982 по 05.07.1985 за професією «електрогазозварник» в СПТУ №4 м. Жданова Донецької області до пільгового стажу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі-Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 32 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про освіту» від 23.05.1991 №1060-ХІІ встановлено, що професійними навчально-виховними закладами є: професійно-технічне училище; професійні училища різних рівнів. Випускникам професійно-технічного училища та інших професійних училищ різних рівнів присвоюється робітнича професія певної кваліфікації відповідно до набутої освіти, кваліфікаційних умінь і навичок.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 №103/98-ВР (далі - Закон №103/98-ВР) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. При цьому період навчання може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі і прирівнюється до роботи, яка слідувала після навчання, за умови того, що після закінчення відповідного навчального закладу особа влаштовується на роботу саме за набутою професією (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.07.2019 у справі №426/17400/16-а, від 04.03.2020 у справі №367/945/17, від 05.11.2020 у справі №681/1567/17, від 11.07.2022 у справі №160/6695/21).

З трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вбачається, що з 01.09.1982 по 05.07.1985 позивач навчався у СПТУ №4 м. Жданова Донецької області. Період навчання позивача з 01.09.1982 по 05.07.1985 у СПТУ №4 за професією «електрогазозварник» підтверджується також копією диплома серії НОМЕР_2 (а. с. 20).

У розрахунку стажу відсутнє обґрунтування щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1982 по 05.07.1985 у СПТУ №4. При цьому з матеріалів справи та доданих до неї документів слідує, що період навчання зарахований позивачу до страхового стажу, що становить 2 роки 10 місяців 05 днів, проте не зарахований до пільгового стажу.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_1 після закінчення навчання у СПТУ №4 з 10.07.1985 прийнятий на посаду «електрозварника» зборочно-зварювального цеху №3 на напівавтоматичних машинах в середовищі вуглекислого газу 3 розряду у ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» (а. с. 44), тобто перерва між днем закінчення навчання і днем працевлаштування на роботу за набутою професією не перевищує три місяці, що відповідає приписам статті 38 Закону №103/98-ВР, тому час навчання позивача з 01.09.1982 по 05.07.1985 у СПТУ №4 за професією «електрогазозварник» підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Суд також вважає протиправним не зарахування до пільгового стажу роботи позивача періоду проходження військової служби з 24.10.1985 по 24.11.1987, виходячи з наступного.

Так, згідно з абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вищевикладеної норми вбачається, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вбачається, що з 10.07.1985 по 18.10.1985 позивач працював на посаді електрозварника на півавтоматичних машинах в середовищі вуглекислого газу 3 розряду у ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування»; з 24.10.1985 по 24.11.1987 проходив строкову військову служби, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 (а. с. 19), а з 29.01.1988 по 30.03.1990 працював на посаді електрогазозварника 3 р. в Тресті «Металлургстрой» СУ «Стальстрой».

Отже, судом встановлено, що на момент призову на військову службу ОСОБА_1 працював за професією або займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а відтак наявні правові підстави для зарахування періоду проходження військової служби з 24.10.1985 по 24.11.1987 до пільгового стажу роботи. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Щодо твердження відповідача в оскаржуваному рішенні про те, що в додатках про атестацію робочих місць відсутні дата та номери наказів до яких вони відносяться, суд звертає увагу на наступне.

Особи, які зайняті на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки на працівника, зайнятого на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Відтак не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства, а тим більше певні недоліки в документах, що стосуються проведення самої атестації робочих місць не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць, оформлення документації щодо проведеної атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №520/15025/16-а від 19.02.2020.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

З огляду на те, що трудова книжка позивача містить всі необхідних записи, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення позивача, періоди роботи позивача з 01.09.1982 по 05.07.1985, з 10.07.1985 по 18.10.1985, 24.10.1985 по 24.11.1987, з 29.01.1988 по 30.03.1990, з 06.05.2003 по 21.11.2003, з 01.12.2003 по 03.04.2006, з 27.06.2007 по 24.11.2014, з 03.08.2015 по 10.10.2016 підлягають зарахуванню до пільгового стажу з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства.

З метою належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Волинській області №35 від 01.11.2024 про відмову в призначенні пенсії.

Водночас, позовна вимога зобов`язального характеру підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 10.07.1985 по 18.10.1985, з 29.01.1988 по 30.03.1990, з 06.05.2003 по 21.11.2003, з 01.12.2003 по 03.04.2006, з 27.06.2007 по 24.11.2014, з 03.08.2015 по 10.10.2016, період навчання в СПТУ №4 м. Жданова Донецької області з 01.09.1982 по 05.07.1985, період проходження строкової військової служби з 24.10.1985 по 24.11.1987 як такі, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.10.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За приписами частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій і докази, надані позивачем, суд вважає заявлений у цій справі адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню у визначений судом спосіб.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43403, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №35 від 01.11.2024 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 10.07.1985 по 18.10.1985, з 29.01.1988 по 30.03.1990, з 06.05.2003 по 21.11.2003, з 01.12.2003 по 03.04.2006, з 27.06.2007 по 24.11.2014, з 03.08.2015 по 10.10.2016, період навчання в СПТУ №4 м. Жданова Донецької області з 01.09.1982 по 05.07.1985, період проходження строкової військової служби з 24.10.1985 по 24.11.1987 як такі, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.10.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2, з урахуванням висновків суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський