Справа № 440/15400/24
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 січня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/15400/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Сич С.С., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2024 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , у якій позивач просить:

1. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2019 по 31.12.2019; грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік, матеріальної допомоги за 2019 рік; без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01 січня 2019 року;

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2019 по 01.01.2019; грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік, матеріальної допомоги за 2019 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01 січня 2019 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

3. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 31.12.2020; грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік; матеріальної допомоги за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року.

4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 31.12.2020; грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік; матеріальної допомоги за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

5. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2021; грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік; матеріальної допомоги за 2021 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року.

6. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2021; грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік; матеріальної допомоги за 2021 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

7. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2022 по 31.12.2022; грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік; матеріальної допомоги за 2022 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року.

8. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2022 по 31.12.2022; грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік; матеріальної допомоги за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

9. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.12.2023; грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік; матеріальної допомоги за 2023 рік; грошової без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року.

10. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.12.2023; грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік; матеріальної допомоги за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

11. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 27.10.2024; грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2024 року.

12. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 27.10.2024 грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Підставою для звернення до суду позивач зазначає порушення своїх прав на оплату праці при проходженні публічної служби.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Зазначено, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: 1) копій доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи (для відповідача); 2) заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску. Роз`яснено позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві. Роз`яснено позивачу, якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Копія ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року надіслана судом до електронного кабінету позивача та 25 грудня 2024 року о 20:21 судом отримано повідомлення про доставлення копії ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року до електронного кабінету позивача.

В силу приписів частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення позивачу копії ухвали від 25 грудня 2024 року про залишення позовної заяви без руху є 26 грудня 2024 року.

07 січня 2025 року до суду надійшла заява позивача усунення недоліків позовної заяви (подана на пошту 03 січня 2025 року), до якої додано копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи (для відповідача).

07 січня 2025 року до суду надійшла заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якої зазначено, що позивач звернулася до суду в тримісячний строк, передбачений статтею 233 КЗпП України, який позивач обраховує з дати отримання нею на свою заяву від 05.11.2024 довідки військової частини НОМЕР_1 про грошове забезпечення з 2019 по жовтня 2024 року.

За приписами статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень статті 122 КАС України слідує, що такі не містять норм, які б урегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення).

Разом з тим, такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, адже зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2023 року у справі №280/6779/22.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Після цієї дати, тобто після 19 липня 2022 року, строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до пунктом 8 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Отже, про нарахування чи про не нарахування щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, про розмір таких видів грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 31.05.2024 позивач повинен був дізнатися після отримання грошового забезпечення за кожний місяць цього періоду відповідно у серпні 2022 року - червні 2024 року, а про нарахування чи не нарахування одноразових додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, про розмір таких видів грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 31.05.2024 позивач повинен був дізнатися після отримання одноразових додаткових видів грошового забезпечення, в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату, а саме: матеріальної допомоги за 2022 рік - у жовтні 2022 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік - у квітні 2023 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік - у квітні 2024 року.

При цьому, суд врахував, що Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX КЗпП України доповнено главою XIX такого змісту: 1. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину..

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12 березня 2020 року (постанова Уряду від 11 березня 2020 року № 211) та закінчився 30 червня 2023 року (постанова Уряду від 27 червня 2023 року № 651).

З огляду на викладене строк звернення до суду продовжений законом, а саме, пунктом 1 Прикінцевих положень Кодексу законів про працю України, на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), тобто до 30 червня 2023 року.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.08.2023 у справі № 380/14039/22.

Таким чином, тримісячний строк звернення до суду з позовом в частині позовних вимог про:

1. Визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 31.12.2022 матеріальної допомоги за 2022 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 31.12.2022 матеріальної допомоги за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

2. Визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.12.2023; грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.12.2023; грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

3. Визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 31.05.2024; грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2024 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 31.05.2024 грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум, -

розпочав свій перебіг починаючи з 01 липня 2023 року - 01 липня 2024 року та закінчився відповідно 02 жовтня 2023 року - 01 жовтня 2024 року.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом 17 грудня 2024 року, тобто з пропуском трьохмісячного строку звернення до адміністративного суду з позовом, встановленого законом, у зазначеній вище частині позовних вимог.

Звернення позивача до відповідачів заявою від 05.11.2024 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти активні дії щодо реалізації свого права. Позасудовий порядок вирішення таких спорів законом не встановлений.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено Верховним Судом у постанові від 04.10.2019 у справі №820/4188/18.

У постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №826/4464/17 викладено правовий висновок, що пропуск відповідного строку на звернення до суду через байдужість до своїх прав або небажання скористатися цим правом не є поважною причиною пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення звернення до суду з адміністративним позовом.

Отже, поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 зазначила, що запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Позивачем не наведено обставин, які були б об`єктивно непереборними та які б не залежали від його волевиявлення, та які б були пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду протягом встановленого законом строку звернення до суду та у період після його закінчення та до дати звернення до суду з позовом, тобто у період з 01 липня 2023 року по 17 грудня 2024 року, а також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин. Натомість, наведені позивачем у заяві від 03 січня 2025 року обставини носять суб`єктивний характер, повністю залежали від волевиявлення позивача та не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду.

Підсумовуючи викладене вище, суд вважає за необхідне визнати неповажними підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині вказаних вище позовних вимог.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтованою пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 у справі Перетяка та Шереметьєв проти України, пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08.04.2010 у справі Меньшакова проти України).

У рішенні від 18.10.2005 у справі МШ Голуб проти України ЄСПЛ зазначив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Отже, за практикою ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. І навпаки, безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності.

Підсумовуючи викладене вище, наявні підстави, встановлені частиною 2 статті 123 та пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України для повернення позивачеві ОСОБА_1 позовної заяви в частині позовних вимог про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 31.12.2022 матеріальної допомоги за 2022 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 31.12.2022 матеріальної допомоги за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум; визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.12.2023; грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.12.2023; грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум; визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 31.05.2024; грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2024 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 31.05.2024 грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

З огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, Верховний Суд у постанові від 28.09.2023 у справі №140/2168/23 дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

З урахуванням наведених висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 28.09.2023 у справі №140/2168/23, на спірні правовідносини в частині позовних вимог про: 1. Визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2019 по 31.12.2019; грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік, матеріальної допомоги за 2019 рік; без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01 січня 2019 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2019 по 01.01.2019; грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік, матеріальної допомоги за 2019 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01 січня 2019 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум. 2. Визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 31.12.2020; грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік; матеріальної допомоги за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 31.12.2020; грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік; матеріальної допомоги за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум. 3. Визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2021; грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік; матеріальної допомоги за 2021 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2021; грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік; матеріальної допомоги за 2021 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум. 4. Визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2022 по 18.07.2022; грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2022 по 18.07.2022; грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум, - не розповсюджуються положення частини другої статті 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19 липня 2022 року, оскільки вони виникли до набуття чинності цією нормою (до 19 липня 2022 року), тому в цій частині позовна заява підлягає прийняттю до розгляду та слід відкрити провадження у справі.

Також позивач звернувся до суду в межах тримісячного строку звернення, встановленого законом, з позовними вимогами в частині про: визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.06.2024 по 27.10.2024 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2024 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.06.2024 по 27.10.2024 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум, тому в цій частині позовна заява також підлягає прийняттю до розгляду та слід відкрити провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною 6 статті 12 цього Кодексу - що, справою незначної складності, є прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження врегульовані статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з частиною 5 якої суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, які не вимагають проведення підготовчого провадження для повного та всебічного встановлення її обставин, суд дійшов висновку, що зазначена справа є справою незначної складності, не підпадає під винятки, передбачені частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відповідно до частини 6 статті 12, з урахуванням положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, має бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з частинами 2, 4 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частин 3, 6 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

З огляду на викладене, з метою всебічного та повного з`ясування обставин справи, суд вважає за необхідне витребувати від відповідача військової частини НОМЕР_1 довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2019 року - 27 жовтня 2024 року із обов`язковим зазначенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який було враховано при визначенні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а також при визначенні інших складових грошового забезпечення, за кожний місяць цього періоду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 12, 77, 80, 121-123, 171, 256, 257, 260, 262, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду та повернути позивачеві ОСОБА_1 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог про: визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 31.12.2022 матеріальної допомоги за 2022 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 31.12.2022 матеріальної допомоги за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум; визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.12.2023; грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.12.2023; грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум; визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 31.05.2024; грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2024 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 31.05.2024 грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі №440/15400/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог про: визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2019 по 31.12.2019; грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік, матеріальної допомоги за 2019 рік; без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01 січня 2019 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2019 по 01.01.2019; грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік, матеріальної допомоги за 2019 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01 січня 2019 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум; визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 31.12.2020; грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік; матеріальної допомоги за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 31.12.2020; грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік; матеріальної допомоги за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року на віднням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум; визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2021; грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік; матеріальної допомоги за 2021 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2021; грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік; матеріальної допомоги за 2021 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум; визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2022 по 18.07.2022; грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2022 по 18.07.2022; грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.06.2024 по 27.10.2024 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2024 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 01.06.2024 по 27.10.2024 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Запропонувати відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі надати до суду відзив на позов разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами, а неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову в силу частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити, що відповідно до частини 7 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право вирішити справу за наявними матеріалами також у разі, якщо відзив подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його і не навела поважних причин невиконання такого обов`язку.

Встановити позивачу трьохденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка повинна відповідати статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Встановити відповідачу трьохденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке повинно відповідати статті 164 Кодексу адміністративного судочинства України.

Витребувати від відповідача військової частини НОМЕР_1 довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2019 року - 27 жовтня 2024 року із обов`язковим зазначенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який було враховано при визначенні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а також при визначенні інших складових грошового забезпечення, за кожний місяць цього періоду.

Витребувані документи надати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Роз`яснити відповідачу, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Роз`яснити учасникам справи, що права та обов`язки учасників справи встановлені статтями 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає про обов`язок учасника справи зареєструвати свій електронний кабінет (https://id.court.gov.ua), якщо такий учасник (и) справи відповідно до частини шостої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував (ли) його, а також про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Повідомити учасникам справи, що вони можуть отримати інформацію у справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, веб-адреса сторінки суду: http://court.gov.ua/fair/sud1670/.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Надіслати відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду в частині повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Сич