Справа № 592/15605/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 р. Справа № 592/15605/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми (головуючий суддя І інстанції Косолап М.М.) від 07.11.2024 року по справі № 592/15605/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м.Суми з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2951394 від 31.08.2024 р.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2951394 від 31.08.2024, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 425 грн., а провадження у адміністративній справі закрити.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір у розмірі 506 (п`ятсот шість) грн. 60 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що 31.08.2024 року близько 12 год. 06 хв. ОСОБА_2 в ході патрулювання вул. Герасима Кондратьєва поблизу будинку 10 в м. Суми виявлено транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_1 . Під час перевірки вищевказаного транспортного засобу через базу даних моторно (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) та інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» було встановлено, що водій даного автомобіля не має чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З метою перевірки інформації, що могла свідчити про причетність водія транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_1 до вчинення адміністративного правопорушення нарядом поліції УПП в Сумській області ДПП був зупинений вищевказаний транспортний засіб, водій якого на момент зупинки, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до бази даних МТСБУ не мав чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України, а саме посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 "а" Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР). Правопорушення та провадження в справі про адміністративне правопорушення зафіксовано на цифрову нагрудну відеокамеру Motorola Solutions моделі Video Badge VB-400 № 471976, 471485. Вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі фактичні обставини по справі, та неправильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин.

Позивач скористався правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, в якому проти її задоволення заперечував та просив відмовити. Зазначив, що вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу поліцейським закріплено в ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Вказує, що п. 21.2 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Сторони (їх представники) про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, 31.08.2024 о 12 год. 25 хв. в м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 10, інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Багликом Д.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2951394, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за частиною 1 статті 126 КУпАП (а.с. 8).

Відповідно до постанови 31.08.2024 о 12 год. 06 хв. в м. Суми, по вул. Герасима Кондратьєва, 10 зупинено автомобіль Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_1 на підставі пункту 3 частини1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», водій не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія відповідної категорії та чинного страхового полісу цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, або документи, що звільняють від страхування. Дане правопорушення зафіксоване на нагрудний відеореєстратор Motorola solution 471976, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР України керування ТЗ особою, яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач не погоджуючись з винесеною відносно нього постановою оскаржив її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у інспектора поліції не було підстав для перевірки наявності у позивача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та посвідчення водія відповідної категорії, що виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення пункту 2.4 «а» ПДР України. Тому, суд дійшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2951394 від 31.08.2024, винесена інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Багликом Д.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. підлягає скасуванню, а провадження у адміністративній справі закриттю.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Пунктом 2.1 ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Аналогічні положення закріплені також у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови слугувало порушення ним приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відсутність поліса цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З наявного у справі відеозапису, встановлено, що після зупинки автомобіля позивача, інспектор поліції повідомив підставу зупинки - пункт 3 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з відсутністю в єдиній централізованій базі даних МТСБУ відомостей щодо наявності закріпленого за автомобілем страхового полісу цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В свою чергу, підставою для зупинки транспортного засобу відповідач вказує п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України " Про Національну поліцію", є вчинення ним порушення пункту 2.4 «а» ПДР України - непред`явлення посвідчення водія відповідної категорії та чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 3 частини 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" закріплено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Водночас, твердження відповідача про те, що підставою для зупинки транспортного засобу стала наявність інформації про вчинення ним порушення пункту 2.4 «а» ПДР України - непред`явлення посвідчення водія відповідної категорії та чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є таким, що не ґрунтується на нормах Закону, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2.4 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України), на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Пунктом 2.1 ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до пунктів 21.2, 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, в тому числі відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15.03.2019 по справі № 686/11314/17 та від 22.10.2019 по справі № 161/7068/16-а.

У зв`язку з цим, колегія суддів дійшла до висновку, що в межах цих конкретних правовідносин, за встановлених судом обставин, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови доказів, які би свідчили про вчинення позивачем порушення ПДР, та як наслідок, у поліцейського не виникло підстав, зокрема, вимагати у водія договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

На підставі вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2951394 від 31.08.2024, винесена відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень підлягає скасуванню, провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП - закриттю.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 272, 286, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2024 по справі № 592/15605/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 09.01.25 року.