Справа № 480/3479/24
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 січня 2025 року Справа № 480/3479/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/3479/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, і просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає у не переданні документів (наказів) про виплату ОСОБА_2 додаткової винагороди, встановленої п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за періоди з 21.04.2022 по 31.12.2022 безпосередньої участі до ІНФОРМАЦІЯ_1 для нарахування та виплати додаткової винагороди;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити передачу документів (наказів) про виплату ОСОБА_2 додаткової винагороди, встановленої п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за періоди з 21.04.2022 по 31.12.2022 безпосередньої участі;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 , у повному обсязі додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. у розмірі 100 000 грн. за прийняття безпосередньої участі у забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у бойових діях чи заходах за періоди з 21.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022 виходячи з розрахунку 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням проведених виплат за цей період.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що під час проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_4 на посаді старшого інспектора взводу військової інспекції безпеки дорожнього руху, у період з 21.04.2022 по 31.12.2022 залучався командуванням до виконання завдань із здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії військових формувань російської федерації на території Сумської області, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також витягом з журналу бойових дій. Втім, незважаючи на приписи пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у вказаний період збільшена до 100 000 грн додаткова винагорода не нараховувалась та не виплачувалась.
На переконання позивача, довідка ІНФОРМАЦІЯ_5 про безпосередню участь у заходах для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з огляду на приписи пунктів 4, 5 Рішення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022, є підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у зв`язку з чим, бездіяльність відповідачів щодо її не нарахування та невиплати є протиправною.
Ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, встановлені строки для подання заяв по суті справи.
Не погоджуючись з позовними вимогами, ІНФОРМАЦІЯ_6 у відзиві (а.с. 40-46) зазначив, що на виконання бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України, бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідач-1 перейшов в оперативне підпорядкування ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». У зв`язку з цим, 20.04.2022 особовий склад ІНФОРМАЦІЯ_5 , в тому числі і позивач, здійснили переміщення до міста Суми для виконання завдань за призначенням та весь час знаходились у зоні діяльності Сумська область.
Відповідач-1 зауважив на тому, що за виконання вказаних завдань, позивачу нараховувалась і виплачувалась додаткова винагорода, передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в розмірі 30 000, 00 грн. Оскільки позивач у 2022 році не залучався до виконання завдань із переліку, визначеного пунктом 1 окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022, підстави для нарахування і виплати йому збільшеної до 100 000, 00 грн додаткової винагороди відсутні.
Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_6 звернув увагу на те, що посилання позивача на довідку про безпосередню участь у заходах для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, як на підставу для виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000, 00 грн, враховуючи приписи пунктів 4, 5 окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022, не заслуговують уваги, оскільки вказані норми регулюють питання виплати додаткової винагороди відрядженим військовослужбовцям, а позивач нікуди не відряджався.
За таких обставин, відповідач-1 вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
ІНФОРМАЦІЯ_9 , не погоджуючись з позовними вимогами, у відзиві (а.с. 57-60) зазначив, що з огляду на приписи постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 та окремого доручення Міністра оборони України № 248/1298 від 25.03.2022, сам пособі факт виконання позивачем своїх службових обов`язків та перебування на території Сумської області, яка входила до районів ведення воєнних (бойових) дій, не є підставою для виплати йому додаткової винагороди в розмірі 100 000, 00 грн.
Відповідач-2 наголосив на тому, що позивач у період проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_4 не приймав участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перелік яких наведений у пунктах 1 окремих доручень Міністра оборони України № 248/1298 від 25.03.2022 та № 912/з/29 від 23.06.2022, та виконання яких зумовлює виникнення у військовослужбовців права на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000, 00 грн, документи щодо виконання таких завдань, до ІНФОРМАЦІЯ_10 не надходили.
З огляду на зазначене, ІНФОРМАЦІЯ_9 вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У поданій відповіді на відзив представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Також, ухвалою суду від 23.05.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів.
Ухвалою суду від 27.05.2024 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити позивачу цей строк. У задоволенні клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_11 про залишення без розгляду позовних вимог в частині визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії за період з 19.07.2022 по 31.12.2022 відмовлено. Продовжено розгляд справи.
Ухвалою суду від 07.06.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення у справі судового засідання.
Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.
Позивач проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_4 на посаді старшого інспектора взводу відділення військової інспекції безпеки дорожнього руху з 03.04.2022.
За позицією позивача, під час проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_4 у період з 21.04.2022 по 31.12.2022 позивач залучався командуванням до виконання завдань із здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії військових формувань російської федерації на території Сумської області, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також витягом з журналу бойових дій.
Враховуючи, що у період з 21.04.2022 по 31.12.2022 збільшена до 100 000,00 грн додаткова винагорода згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 не нараховувалась та не виплачувалась позивачу, останній ініціював даний спір.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
У частині другій статті 9 цього Закону установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та їх розміри визначені постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.
Цього ж дня, Указом Президента України № 69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" Кабінет Міністрів України, окрім іншого, зобов`язано невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінету Міністрів України, окрім іншого, доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання цих указів, 28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 (далі Постанова № 168), якою серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
У цій постанові Кабінет Міністрів України визначив перелік військовослужбовців за видами військових формувань, на яких поширено дію цієї постанови, та розмір вищевказаної додаткової винагороди.
Водночас, реалізація цитованих приписів указаної постанови вимагала визначення порядку та умов виплати такої додаткової винагороди, виходячи з того, що формулювання "а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів … в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах", є нечітким та породжує істотні труднощі у його правозастосуванні, що, насамперед, пов`язано із застосуванням сполучника "або", який має розділовий характер.
У постанові від 22.11.2023 по справі № 520/690/23 Верховний Суд констатував, що "текстуальний виклад цієї частини пункту 1 Постанови № 168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав".
Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови № 168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними Постановою від 07.07.2022 № 793 (застосовується з 24.02.2022), Постанова № 168 доповнена пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про Збройні Сили України" від 06.12.1991 № 1934-XII, Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII).
Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) телеграмами (діяли до 01.06.2022), окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.
В окремому дорученні від 23.06.2022 № 912/з/29, яке діяло протягом спірного періоду, Міністр оборони України визначив, що необхідно розуміти під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи), до складу якого, серед іншого, змістовно включено виконання військовослужбовцем бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями.
Пунктом 3 цього окремого доручення установлено райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Пунктом 4 цього ж окремого доручення установлено керівникам органів військового управління, штабів угруповань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.
У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній терміну безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку № 2 до цього доручення.
У підставах про видання таких довідок обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.
Надати право керівникам органів керівникам органів військового управління, штабів угруповань військ (сил), штабів тактичних груп, перелік яких затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України, включати до таких довідок терміни безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24.02.2022.
командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової частини;
керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 6 окремого доручення від 23.06.2022 № 912/з/29).
Отже, системний аналіз вказаних норм, дає підстави дійти висновків про те, що у період дії воєнного стану, військовослужбовці Військової служби правопорядку мають право на отримання збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022. Втім, таке право не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі виконання тих завдань, перелік яких наведений у окремих дорученнях Міністра оборони України № 248/1298 від 25.03.2022 та № 912/з/29 від 23.06.2022.
При цьому, підтвердженням виконання згаданих завдань, є сукупність таких документів, як бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій та рапорт (донесення) командира про участь конкретного військовослужбовця у бойових діях чи у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Право відряджених військовослужбовців на отримання збільшеної до 100 000, 00 грн додаткової винагороди, виникає на підставі довідки керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, складеній за встановленою формою та у якій зазначані бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій та рапорт (донесення) командира щодо виконання бойових завдань.
Як убачається з матеріалів цієї справи, на підтвердження наявності права на отримання передбаченої Постановою № 168 додаткової винагороди в розмірі 100 000, 00 грн., ОСОБА_2 надав суду копію довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, видану начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 та копію витягу з журналу бойових дій № 3/дск від 17.04.2022.
Втім, на переконання суду, вказані документи не можуть бути підставою для нарахування і виплати позивачу передбаченої Постановою № 168 додаткової винагороди в розмірі 100 000, 00 грн., оскільки підставою для виплати такої винагороди є виключно факт виконання військовослужбовцем завдання із переліку, встановленого пунктами 1 окремих доручень Міністра оборони України № 248/1298 від 25.03.2022 та № 912/з/29 від 23.06.2022, підтверджений сукупністю таких документів, як бойовий наказ (розпорядження), журнал бойових дій, рапорт командира, зміст яких відображає суть виконаного завдання та період його виконання.
Суд зазначає, що наданий ОСОБА_1 журнал бойових дій, містить інформацію щодо бойових розпоряджень про перехід ІНФОРМАЦІЯ_5 в оперативне підпорядкування ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », про залучення відповідача-1 до заходів щодо виявлення ДРГ (ДРС) противника наданих.
Тобто, інформація щодо виконання позивачем бойових завдань із переліку, встановленого пунктами 1 окремих доручень Міністра оборони України № 248/1298 від 25.03.2022 та № 912/з/29 від 23.06.2022, у зазначеном журналі бойових дій відсутня. Крім того, позивач не надав суду бойові накази (розпорядження) щодо виконання бойових завдань із згаданого переліку та рапорти командира про їх фактичне виконання.
Довідку позивача про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, суд не приймає до уваги, оскільки ця довідка видавалась на виконання Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014, у зв`язку з чим не може бути підставою для нарахування і виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.
З огляду на те, що ОСОБА_1 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_4 і не відряджався до інших частин чи формувань, його твердження про недотримання відповідачами пунктів 4, 5 окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 суд вважає помилковим та таким, що не заслуговує уваги.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з цим, частиною першою вказаної статті встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не зазначив конкретні бойові завдання із переліку, встановленого пунктами 1 окремих доручень Міністра оборони України № 248/1298 від 25.03.2022 та № 912/з/29 від 23.06.2022, які ним виконувались у період з 21.04.2022 по 31.12.2022, а також не надав доказів виконання таких завдань, зокрема, бойових наказів (розпоряджень), журналів бойових дій, рапортів командира, з урахуванням того, що відповідачі наголошують на невиконанні позивачем згаданих бойових завдань та, як наслідок, на відсутності відповідних документів, суд доходить висновку про відсутність у позивача права на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, в розмірі 100 000, 00 грн.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відповідність дій відповідачів щодо нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 критеріям, встановленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька