Справа № 420/19385/24
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №25 від 22.05.2024 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи позивача період роботи з 04.07.1994 року по 14.10.1998 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати позивачу пенсію з моменту досягнення пенсійного віку, а саме з 03.05.2024 року довічно.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачам строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзиви.

Позов обґрунтований позивачем тим, що згідно з приписами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до запису №12 трудової книжки позивача 04.07.1994 року ОСОБА_1 була прийнята майстром з відвантаження готової продукції на ділянку готової продукції на консервний завод «Іллічівський». Згідно запису №13 позивач 14.10.1998 року звільнена за власним бажання. Вказаний запис скріплено підписом старшого інспектора ВК та печаткою підприємства. З наявного відтиску печатки на записі про звільнення вбачається назва підприємства консервний завод «Іллічівський». Тобто вбачається, що назва підприємства на яке позивач був прийнятий на роботу та з якого звільнений одна і та сама. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №25 від 22.05.2024 року відмовлено позивачу у призначені пенсії за віком та не зараховано до страхового стажу період роботи з 04.07.1994 року по 14.10.1998 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.04.1983 року, оскільки відсутня реорганізація підприємства. Позивач зазначає, що як особа, на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачі трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність/ неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, і, як наслідок, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії зі зміни страхового стражу, набутого до 01.07.2000, результатом власне чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина. Позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу в позивачки за спірний період.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років. Вік позивача становить 60 років. Необхідний страховий стаж відповідно до статті 26 Закону становить 31 рік. Страховий стаж становить 27 років 8 місяців 4 дні. Страховий стаж позивача згідно п 3.1. розділу XV Закону становить 28 років 4 місяці 17 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: - періоди роботи з 04.07.1994 року по 14.10.1998 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.04.1983 року, оскільки відсутня реорганізація підприємства. Інші документи передбачені пунктом 3 Порядку №637 відсутні. Працює. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб зараховані всі періоди трудової діяльності. Особа матиме право на пенсійну виплату з 04.05.2027 року або при набутті необхідного страхового стажу. Враховуючи вище викладене, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.05.2024 року звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі заяви та наданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду в Житомирській області 22.05.2024 року винесено рішення №25 про відмову у призначені пенсії позивачу. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідний страховий стаж становить 31 рік. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону, у разі відсутності страхового стажу, передбаченого ч. 1 цієї статті, право на призначення пенсії за віком така особа набуде після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу від 24 років. Страховий стаж позивача становить 27 років 08 місяців 4 дні. За результатами розгляду документів доданих до заяви до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 01.04.1983 року з 04.07.1994 року по 14.10.1998 року, оскільки відсутня реорганізація підприємства. Інші документи передбачені пунктом 3 Порядку № 637 відсутні. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб зараховані всі періоди трудової діяльності. Позивач матиме право на пенсійну виплату з 04.05.2027 року або при набутті необхідного страхового стажу.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (на момент звернення до пенсійного органу вік 60 років).

15 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розглянувши звернення позивача за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення №25 від 22.05.2024 року «Про відмову у призначенні пенсії».

В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №25 від 22.05.2024 року зазначено про те, що за результатами розгляду документів доданих до заяви до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 01.04.1983 року з 04.07.1994 року по 14.10.1998 року, оскільки відсутня реорганізація підприємства. Інші документи передбачені пунктом 3 Порядку № 637 відсутні. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб зараховані всі періоди трудової діяльності. Позивач матиме право на пенсійну виплату з 04.05.2027 року або при набутті необхідного страхового стажу.

Позивач не погодився із рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії та звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 56, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином уточнюючі довідки для підтвердження стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 у період з 04.07.1994 року по 14.10.1998 року працювала майстром з відвантаження готової продукції на ділянці готової продукції на консервному заводі «Іллічівський».

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при розрахунку стажу для призначення пенсії позивача пенсійним органом не зараховано трудову діяльність позивача у період роботи з 04.07.1994 року по 14.10.1998 року, оскільки відсутня реорганізація підприємства.

Суд зазначає, що обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, які здійснюють заповнення трудової книжки, а не на працівника, тому наявність недоліків у заповненні трудової книжки не може бути підставою для неврахування до страхового стажу спірного періоду роботи позивача.

Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) та від 04 вересня 2018 року у справі № 423/1881/17 (провадження № К/9901/22172/18) неодноразово висловлював позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, судом взято до уваги зміст положень Порядку № 637, відповідно до п. 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №275/615/17 (К/9901/768/17).

Враховуючи вищевикладені обставини, для обчислення стажу роботи при призначенні пенсії позивачу має бути зарахований період його роботи з 04.07.1994 року по 14.10.1998 року.

Таким чином рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №25 від 22.05.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно висновків Верховного Суду у постанові Верховного Суду у справі №500/1216/23 від 08 лютого 2024 року дії зобов`язального характеру щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Враховуючи протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №25 від 22.05.2024 року, у суду є всі підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу роботи позивача період роботи з 04.07.1994 року по 14.10.1998 року та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 15.05.2024 року, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №25 від 22.05.2024 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу роботи позивача період роботи з 04.07.1994 року по 14.10.1998 року та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 15.05.2024 року, з урахуванням висновків суду, а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська область, 10003, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №25 від 22.05.2024 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи позивача період роботи з 04.07.1994 року по 14.10.1998 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати позивачу пенсію з моменту досягнення пенсійного віку, а саме з 03.05.2024 року довічно задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №25 від 22.05.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 04.07.1994 року по 14.10.1998 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.05.2024 року, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська область, 10003, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА