Справа № 580/8334/24
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8334/24 Суддя (судді) першої інстанції: Альона КАЛІНОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Сорочка Є.О.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у здійсненні виплати пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням усіх основних та додаткових видів грошового забезпечення відповідно до ст. ст. 51, 63 Закону № 2262-ХІІ та надбавок/підвищень до пенсії без обмеження її максимального розміру з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області виплачувати пенсію ОСОБА_1 , з урахуванням усіх основних та додаткових видів грошового забезпечення відповідно до ст.ст. 51, 63 Закону № 2262-ХІІ та надбавок/підвищень до пенсії без обмеження її максимального розміру з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що відповідач після перерахунку його пенсії обмежив її загальний розмір 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Вважає, що такі обмеження не відповідають вимогам закону.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 08.01.2025.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачу призначена пенсія, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2022 у справі № 580/10667/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року скасовано, ухвалено нову постанову, якою задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо застосування граничного обмеження в розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.04.2019.

30.05.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою про перерахунок пенсії на рівні 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб з 01.03.2024, оскільки його загальний розмір пенсії перевищує 23610 грн.

Листом ГУ ПФУ в Черкаській області № 8863-7750/К-02/8-2300/24 від 28.06.2024 відмовлено в перерахунку пенсії, та зазначено про те, що розмір пенсії після перерахунку становить 32691,63 грн, тобто, загальний розмір пенсії не обмежений максимальним розміром.

Позивач вважає, що дане твердження не відповідає дійсності, зважаючи на складові пенсійної виплати з яких вбачається, що основний розмір пенсії має бути 41425,53 грн. Не погоджуючись із обмеженням пенсії максимальним розміром, позивач звернувся в суд з позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що нарахована позивачу пенсія у сумі 32691,63 грн виплачується позивачу у повному обсязі у відповідній та без обмеження її максимальним розміром. Посилання представника позивача у відповіді на відзив про те, що на виконання рішення суду у справі № 580/10275/23, Головним управлінням ДСНС України в Черкаській області видано позивачу довідку від 12.04.2024 № 6805-2545/6811 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, у якій вказано загальний розмір грошового забезпечення 50015,30 грн, тому вважає, що саме таку суму позивач повинен отримувати не прийнято судом до уваги, оскільки із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ГУ ПФУ в Черкаській області ще не здійснено перерахунок пенсії позивача згідно довідки Головного управління ДСНС України в Черкаській області видано позивачу довідку від 12.04.2024 № 6805-2545/6811, тому вимога про виплату пенсії позивача без її обмеження максимальним розміром є передчасною.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк оскільки при подачі до суду позовної заяви позивачем було вказано, що 30.05.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з заявою про перерахунок пенсії на рівні 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб з 01.03.2024, оскільки його загальний розмір пенсії перевищує 23610 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 8863-7750/К-02/8-2300/24 від 28.06.2024 року відмовлено в перерахунку пенсії, та зазначено, що: розмір пенсії після перерахунку становить 32691,63 грн, тобто загальний розмір пенсії не обмежений максимальним розміром». Проте, дане твердження не відповідає дійсності, зважаючи на складові пенсійної виплати з яких вбачається, що основний розмір пенсії має бути 41425,53 грн. (копія була надана до суду першої інстанції). В подальшому, при поданні відповіді на відзив представником позивача, у відповідності до довідки ГУ ДСНС в Черкаській області, яка дана на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.12.2023, та згідно якої основний розмір пенсії має бути 50015,30 грн, ще раз підтверджує, що позивачу пенсія нараховується з обмеженням її максимального розміру.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій. На підставі частин 1, 2 цієї статті, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з абз. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до норм ст. 2 Закону України від 8 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - ЗУ №3668-VI) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому, положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців...

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Тож, застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI, тому суд першої інстанції обґрунтовано виснував, що обмеження максимального розміру пенсії є протиправним. Вказане стосується і пенсії під час здійснення її перерахунку.

Колегія суддів акцентує увагу на підставах звернення позивача до відповідача із заявою від 30.05.2024, в якій позивач просив здійснити перерахунок пенсії на рівні 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб з 01.03.2024, оскільки його загальний розмір пенсії перевищує 23610 грн. Тобто, заява позивача стосувалась питання протиправності обмеження пенсії позивача її максимальним показником.

На що, відповідач повідомив про те, що відмовлено в перерахунку пенсії, адже розмір пенсії позивача після перерахунку становить 32691,63 грн, тобто, загальний розмір пенсії не обмежений максимальним розміром.

Позивач вважає, що дане твердження не відповідає дійсності, зважаючи на складові пенсійної виплати з яких вбачається, що основний розмір пенсії має бути 41425,53 грн, проте, не погоджуючись саме із обмеженням пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду з позовом, з урахуванням чого, для вирішення даного спору слід встановити чи було обмежено пенсію позивача мксимальним розміром, якщо так, то чи є такі дії пенсійного органу законними чи ні.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, нарахована позивачу пенсія, станом на дату звернення до відповідача, у сумі 32691,63 грн виплачується позивачу у повному обсязі у відповідній та без обмеження її максимальним розміром.

Як правильно акцентував увагу суд першої інстанції, посилання сторони позивача на те, що на виконання рішення суду у справі № 580/10275/23, Головним управлінням ДСНС України в Черкаській області видано позивачу довідку від 12.04.2024 № 6805-2545/6811 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, у якій вказано загальний розмір грошового забезпечення 50015,30 грн, що, на думку позивача, вказує на те, що саме таку суму позивач повинен отримувати, для даної справи не є визначальним, позаяк, ГУ ПФУ в Черкаській області не здійснило перерахунок пенсії позивача згідно довідки Головного управління ДСНС України в Черкаській області від 12.04.2024 № 6805-2545/6811, тому вимога про виплату пенсії позивача без її обмеження максимальним розміром, з урахуванням такої довідки, є передчасною, а посилання апелянта на вказані обставини є необґрунтованими, адже звернення позивача не стосувалось питання перерахунку пенсії із урахуванням довідки від 12.04.2024 № 6805-2545/6811, як не містила відповідного обґрунтування оскаржувана відмова пенсійного органу, в якій не вказувалось на відсутність підстав для врахування довідки чи неприйняття Урядом відповідного рішення про наявність підстав для перерахунку пенсій, а було вказано на необмеженні пенсії позивача максимальним розміром (а.с. 14)

У разі, якщо позивач вважає, що розмір його пенсії є меншим аніж це передбачено законодавством, чи відповідач протиправно не враховує оновленої довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення, останній має звернутись із відповідною заявою, та у разі прийняття відповідного рішення чи відмови у вчиненні дій, не позбавлений права на звернення до суду з позовом, проте, вказане не є предметом даного спору, який виник з підстав обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром, якого, як встановлено судом, наразі не встановлено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

У цілому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Є.О. Сорочко

Я.М. Василенко