Справа № 400/9523/24
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 р. № 400/9523/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,

провизнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про:

- визнання відмови щодо перерахунку та виплати пенсії з 01.01.18 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" із розрахунку 90 % суми грошового забезпечення, з урахуванням доплати 2000грн, з 01.12.2021, згідно Постанови КМУ №713, індексації, згідно Постанови КМУ №185 з 01.03.2024, без обмеження її максимального розміру- протиправною;

- зобов`язання провести перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.01.2018 року, пенсії із розрахунку 90% грошового забезпечення за останньою або аналогічною їй посадою на момент звільнення;

- зобов`язання провести перерахунок та поновити виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.12.2021 року, пенсії із розрахунку 90% грошового забезпечення за останньою або аналогічною їй посадою на момент звільнення, з доплатою 2000грн, згідно Постанови КМУ №713;

- зобов`язання провести перерахунок та поновити виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.12.2021 року, пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 90% грошового забезпечення за останньою або аналогічною їй посадою на момент звільнення, з доплатою 2000 грн з 01.12.2021 р., згідно Постанови КМУ №713, з виплатою індексації основного ОСНП 2024 з 01.03.2024, без обмеження її максимального розміру.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262). Пенсію призначено в розмірі 85% грошового забезпечення. На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 року №400/12459/23 та №400/3397/21 від 29.09.2021 відповідач перерахував пенсію Позивача, та незаконно зменшив розмір до 70%, а також без щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 р. № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (далі Постанова № 713), обмеживши розмір отримуваної виплати максимальним розміром.

18.10.2024 р. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, де вказано, що вимога Позивача щодо перерахунку та виплати починаючи з 01.01.2018 р. пенсії із розрахунку 90% суми грошового забезпечення є необґрунтованою, адже під час розгляду справи від 08.01.2019 р. №400/2661/18 судом встановлено, що Позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону №2262 у розмірі 85% грошового забезпечення. Також нараховувалась та виплачувалась щомісячна доплата з липня 2021 по листопад 2022 включно, відповідно до п. 1 Постанови № 713 від 14 липня 2021 року. На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 по справі № 400/3397/21 Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії Позивача з 01.12.2021. Оскільки при здійсненні такого перерахунку основний розмір пенсії збільшився більше ніж на 2000,00 грн., тому підстави для нарахування та виплати Позивачу щомісячної доплати з 01.12.2021 у сумі 2000,00 грн. на підставі Постанови № 713 відсутні. На виконання Постанови №185 до основного розміру пенсії Позивача встановлено підвищення в сумі 1500,00 грн. Отже, вимога Позивача про проведення перерахунку пенсії з урахуванням підвищення відповідно до Постанови № 185 є безпідставною. Крім того, позивачем пропущений строк звернення до суду.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач перебуває на обліку ГУ ПФУ у Миколаївській області, як військовий пенсіонер, якому призначено пенсію за вислугу років, відповідно до положень Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту ЗУ № 2262-ХІІ).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.01.2019року № 400/2661/18 Головне управління Пенсійного фонду в Миколаївській області було зобов`язано перерахувати та виплачувати пенсію за вислугу років Позивачу, починаючи з 01.04.2019 року, із розрахунку 85% відповідних сум грошового забезпечення.

На виконання рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, однак відсоткове значення розміру пенсії зменшено з 85% до 70% грошового забезпечення та обмежено максимальний розмір пенсії десятьма прожитковими мінімумами.

Відповідно до Постанови №713 Відповідач, з 01.07.2021, перерахував пенсію Позивача та додав 2000 грн. Розмір перерахунку склав 9977,75 грн.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 по справі № 400/3397/21 Відповідач здійснив перерахунок пенсії. Наслідком збільшення пенсії Позивача, на виконання рішення суду стало припинення доплати 2000 грн до пенсії Позивача з 01.12.2021.

Крім того, як підтвердив і сам відповідач, з 01.12.2021 р. позивачу не виплачувалась щомісячна доплата в розмірі 2000,00 грн згідно з Постановою № 713.

На виконання Постанови №185 до основного розміру пенсії Позивача встановлено підвищення в сумі 1500,00 грн.

04.09.2024 Позивач звернувся до відповідача із заявою про протиправне зменшення розміру пенсії з 85% до 70 %, про перерахунок пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру, з урахуванням доплати в розмірі 2000,00 грн та індексації відповідно до Постанови КМУ №185.

Листом від 18.09.2024 № 13808-12646/С-02/8-1400/24 Відповідач відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність підстав для такого перерахунку.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ, законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно з частиною другою статті 42 Закону України від 09.07.2033 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

23.02.2024 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 185, якою встановив, що розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Отже, для застосування норм Постанов № 185 до спірних правовідносин належить установити, якими є межі визначеного законом максимального розміру пенсії за вислугу років.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України від 08.07.2011 № 3368-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668-VI), який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесені зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини цього рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Отже, у Законі № 2262-ХІІ відсутні норми, які б обмежували пенсію за вислугу років максимальним розміром.

Щодо можливості визначення Законом № 3668-VI меж максимального розміру пенсії за вислугу років, призначених за Законом № 2262-ХІІ суд виходить з такого.

Положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційний Суд України у рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надав оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнав таким, що не відповідає статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин, - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Відповідні положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII) визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022 і відповідно до пункту 2 цього рішення втрачають чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, Закон № 3668-VI також не передбачає меж максимального розміру пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ.

Наведене дає підстави вважати, що межі максимального розміру пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ законодавчо не визначені, що дозволяє застосовувати Постанову № 185 до всіх пенсій, призначених за цим Законом.

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату пенсії з урахуванням індексації, установленої згідно з Постановою № 185.

При цьому право на індексацію пенсії у позивача виникло на підставі постанови № 185, і не може бути обмежено розміром пенсії у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зокрема, обмеження пенсій за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ максимальним розміром є протиправним (правова позиція постанова Верховного Суду від 11.07.2022 у справі № 620/613/21).

На цій підставі суд відхиляє посилання відповідача на те, що пенсія позивача не підлягає індексації, оскільки її розмір перевищує максимальний.

Одночасно суд вказує, що документом з пенсійної справи позивача про розмір його пенсії з 01.03.2024 підтверджується, що такий розмір становить 30676,97 грн, що є більшим за 23 610 грн, тобто більшим, ніж 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (2 361 х 10 = 23 610).

Тобто розмір пенсії позивача не обмежується десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Суд вказує, що право позивача порушене не у зв`язку з обмеженням розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, а у зв`язку з невиплатою індексації пенсії.

Щодо позовної вимоги нарахувати та виплати з 01.03.2024 пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації відповідно до Постанов № 185, та з урахуванням доплати до пенсії в сумі 2 000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист деяких категорій осіб» (далі Постанова № 713), суд зазначає наступне.

Пунктом 1 Постанови № 713 Кабінет Міністрів України установив з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їхніх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2 000 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ.

Установлено, що особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2 000 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2 000 грн, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 713, Пенсійному фонду України доручено забезпечити встановлення з 01.07.2021 виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови.

За пунктом 4 Постанови № 713, фінансування виплат, передбачених, зокрема, пунктом 1 цієї постанови, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, що передбачені за програмою 2506080 Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду.

У період з липня 2021 по листопад 2021 року включно відповідач виплачував позивачу щомісячну доплату до пенсії відповідно до Постанови № 713, що сторонами визнається.

З 01.12.2021 пенсію позивача перераховано на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі № 400/3397/21.

З 01.12.2021 відповідач припинив виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови № 713, що сторонами визнається.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 08.11.2022 у справі № 420/2473/22 Верховний Суд виклав висновок щодо застосування Постанови № 713.

Зокрема, Верховний Суд вказав: «45. внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

46. Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови № 713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

47. У зв`язку із чим колегія суддів не може погодитись із висновком суду апеляційної інстанції про те, що проведений на виконання судового рішення по справі №420/18380/21 перерахунок пенсії позивача відбувся не з метою відновлення порушеного права позивача, а фактично внаслідок зміни правового врегулювання спірних правовідносин після набрання законної сили рішенням суду по справі № 826/12704/18 у 2019 році, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення.

48. Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ 06.01.2022 на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови № 713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018».

У постанові від 02.03.2023 у справі № 600/870/22-а Верховний Суд також дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивача, проведений органом Пенсійного фонду України на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Тому позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2 000 грн відповідно до постанови № 713.

У справі, що розглядається, підставою для припинення виплати позивачу доплати за Постановою № 713, так само як у справах № 420/2473/22, № 600/870/22-а, був проведений відповідачем перерахунок пенсії на виконання рішення суду. Такий перерахунок проведений з метою відновлення порушеного права позивача на належний розмір пенсії, право на отримання якого у позивача виникло до 01.03.2018.

Отже, застосовуючи норми Постанови № 713 до спірних правовідносин, суду належить урахувати висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 08.11.2022 у справі № 420/2473/22 та від 02.03.2023 у справі № 600/870/22-а.

Ураховуючи наведене вище, застосувавши до спірних правовідносин зазначену правову позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позивач має право на спірну доплату.

Щодо позовної вимоги про перерахунок пенсії виходячи з 90% грошового забезпечення, суд виходить з такого.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 по справі № 400/2661/18, що набрало законної сили 11.03.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним дії Головного управління щодо перерахунку з 01.01.2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, призначеної Позивачу, виходячи з 70% суми грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок суми пенсії Позивачу, що була нарахована з 01.01.2018, із застосуванням коефіцієнту 85% грошового забезпечення, та виплатити Позивачу відповідну суму різниці.

Під час розгляду справи від 08.01.2019 року № 400/2661/18 судом встановлено, що Позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону №2262 у розмірі 85% грошового забезпечення.

Водночас, відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак вимога Позивача щодо перерахунку та виплати починаючи з 01.01.2018 року, пенсії із розрахунку 90% суми грошового є необгрунтованою та безпідставною, а отже не підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного позовні вимоги належить задовольнити частково.

Суд вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Водночас, вимога позивача про здійснення виплати пенсії є похідною від вимоги про зобов`язання провести перерахунок пенсії. Здійснення перерахунку матиме наслідком виплату відповідної суми різниці. Окрім того, виплата позивачу сум перерахунку є обов`язком відповідача, який він має виконувати в силу закону. Слід також зазначити, що право позивача на отримання сум недоплаченого розміру пенсії, яка має бути нарахована відповідачем у результаті здійснення перерахунку на виконання рішення суду, відповідачем ще не порушено. Отже, вимога позивача щодо зобов`язання відповідача сплати різницю є передчасною.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, що є підставою для часткового задоволення позову.

Щодо строку звернення до суду, суд зазначає, що оскільки за правилами ч. 3 ст. 51 Закону № 2262 перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Подібна правова позиція щодо застосування норм права викладена в постановах Верховного Суду від 05.09.2018 р. у справі № 815/3522/17, від 24.01.2019 р. у справі № 338/879/17, від 18.08.2021 р. у справі № 592/10230/17.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн, відтак стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає 605,60 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1 Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - задовольнити частково.

2 Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо перерахунку з 01.03.2024 пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», та з урахуванням доплати до пенсії в сумі 2 000 грн з 01.12.2021 р. передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист деяких категорій осіб».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) здійснити з 01.03.2024 виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 „Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році, та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, з 01.12.2021 р. передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист деяких категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

4. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) судовий збір у сумі 605,60 грн (шістсот п`ять грн, 60 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 07.01.2025 р.

Суддя Н. В. Лісовська