Справа № 420/36172/24
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення Командира військової частини НОМЕР_1 , оформлене листом № 1156/4/5704 від 01.11.2024 року, про відмову у звільненні з військової служби старшого солдата ОСОБА_1 на підставі пп. «г», п.2, ч. 4, ст. 26 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок»; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити зі служби у ЗСУ старшого солдата ОСОБА_1 , призваного за мобілізацією на підставі пп. «г», п.2, ч. 4, ст. 26 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходить військову службу за мобілізацією та на підставі пп. «г» п.2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок» надав подання на звільнення № 2289 від 22.10.2024 із додатками: рапорт; копія паспорту Бортника БС; копія довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру; копія свідоцтва про народження; копія свідоцтва про смерть; лікарське свідоцтво про смерть; копія сповіщення військової частини; копія сповіщення сім`ї; копія паспорту ОСОБА_2 . Відповідно до наданого подання, командиром в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 було винесено рішення № 1156/4/5704 від 01.11.2024, у якому, зокрема, зазначалося, що через відсутність у долучених до подання документів копії посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якої особі надано статус або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни, старшому солдату ОСОБА_1 відмовлено у звільненні з військової служби. Аргументуючи свою відповідь ОСОБА_4 , зокрема, посилався на пп.30, п.5, додатку 19 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 року №170 (зі змінами) (далі - інструкція). Так, відповідно до пп.30, п.5, додатку 19 Інструкції, військовослужбовці, які бажають звільнитися із військової служби якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану: … копія посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці або копія посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якої особі надано статус або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни, копія свідоцтва про смерть особи, документи, які підтверджують факт загибелі (смерті) під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану або копія рішення суду про оголошення особи померлою у порядку, визначеному Цивільним кодексом України. Проте відповідно до ст.101 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать: батьки; один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія. Тобто повнорідного брата серед членів сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України чинне законодавство України не визначає, а отже і законних підстав для отримання відповідного посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці у ОСОБА_1 немає. За законом представляти інтереси свого повнорідного брата у ОСОБА_1 не може, а відповідної довіреності від свого загиблого брата він також не має. Таким чином, відповідно до п.15 положення, ОСОБА_1 також не може отримати і витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни, копія свідоцтва про смерть особи, оскільки не має на це відповідних законних повноважень. Тобто, таким чином, вимоги, зазначені у пп.30, п.5, додатку 19 Інструкції суперечать нормі пп. «г», п.2, ч. 4, ст. 26 ЗУ «Про військову службу і військовий обов`язок», оскільки Закон встановлює можливість , відповідно до пп. «г», п.2, ч. 4, ст. 26 надає можливість, військовослужбовцю звільнитись з військової служби, у тому числі, й по причині загибелі його повнорідного брата під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану. Але відповідний пп.30, п.5, додатку 19 Інструкції, фактично повнорідного брата такої можливості позбавляє, оскільки він не може отримати ані посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ані витягу із Єдиного державного реєстру ветеранів війни відносно свого покійного брата. Таким чином, як вказувалось вище, норми пп.30, п.5, додатку 19 Інструкції суперечать нормі пп. «г», п.2, ч. 4, ст. 26 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок», а отже і суд не повинен брати їх до уваги.

Ухвалою судді від 27.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

13.12.2024 до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що дійсно відповідачем від військової частини НОМЕР_2 отримано подання від 22.10.2024 № 2289 з рапортом та доданим пакетом документів про звільнення Позивача з військової служби, що передбачено пп. 2 п. 225 Положення про проходження громадянами України військової служби, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008. Підставою для звільнення позивач вказав пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону 2232-12 (у чинній редакції), відповідно до якої військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, під час дії воєнного стану звільняються через сімейні обставини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (у даному випадку якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану). Позивач у рапорті посилався на таку обставину як загибель рідного брата ОСОБА_5 , який загинув під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану. Проте до наданих документів позивачем на підтвердження наявності підстави для звільнення не було додано копії посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якої особі надано статус або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни, що передбачено пп. 30 п. 5 дод. 19 Інструкції № 170. Таким чином, Відповідач, розглядаючи рапорт Позивача, виходив із дії чинної на момент розгляду норми, за якою останній не може бути звільненим із військової служби, оскільки ним не надано документів на підтвердження підстави для звільнення з військової служби. Представниця позивача невірно трактує вимогу пп. 30 п. 5 дод. 19 Інструкції № 170, оскільки документи, визначені вказаною нормою, прив`язує до особи Позивача рідного брата загиблого ОСОБА_5 . Так, пп. 30 п. 5 дод. 19 Інструкції № 170 не визначає обов`язку позивачеві надати копію посвідчення члена сім`ї загиблого брата або копію посвідчення члена сім`ї загиблого брата як ветерана війни, або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни, в яких би значилось, що дані документи видані саме йому, як члену сім`ї. Закон вимагає лише наявності копій таких документів, виданих членам сім`ї (дружині, матері, дітям тощо). А отже, детальний аналіз представницею позивача інституту представництва у даному випадку не стосується обставин справи. На підтвердження даного твердження звертає увагу на те, що позивач надав до рапорту копії свідоцтва про народження брата, та свідоцтва про його смерть, наявність яких також передбачено пп. 30 п. 5 дод. 19 Інструкції № 170.

17.12.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою позивачем під час подання рапорту на звільнення (вих.№ 2289 від 22.10.2024 року) були подані усі необхідні документи, що підтверджували факт загибелі його рідного брата під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану. Цей факт, також не заперечує і сам Відповідач у своєму відзиві, вказуючи, що: «Відповідачем не заперечувався факт загибелі брата Позивача під час виконання військового обов`язку», при цьому ще й вказуючи, що це не стосується предмету позову, а також зазначає, що: «Відповідач не оперує такими поняттями як «логіка» під час ухвалення рішень», і це дійсно видно, адже сам Відповідач у своєму Відзиві визнає факт загибелі повнорідного брата Позивача, його не оспорює, що саме по собі і є підставою для задоволення предмету позову, а саме звільнення Позивача з військової служби у ЗСУ і саме цей факт прямо стосується предмету позову. Окрім того, законодавець, у пп. 30 п. 5 дод. 19 Інструкції № 170 чітко не встановив, кого саме стосується вимога щодо надання копії посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці або копія посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якої особі надано статус або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни, а відповідач не наділений правом трактування норм Інструкції № 170, відповідних офіційних роз`яснень даного положення пп. 30 п. 5 дод. 19 Інструкції № 170 на даний ані від відповідних державних органів чи органів судової влади час немає. Таким чином, дії відповідача можна трактувати як надмірний формалізм. Більше того, позивачем було долучено до матеріалів справи посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці, серія НОМЕР_3 , видане 25.11.2024 року матері загиблого повнорідного брата позивача ОСОБА_6 . Тож фактично вже навіть суто формальних підстав для відмови позовних вимог не залишилося, оскільки позивачем було долучено до матеріалів справи відповідне посвідчення, як тільки воно було отримане матір`ю позивача.

24.12.2024 до суду від представника в/ч НОМЕР_1 надійшли заперечення на відповідь, згідно з якою 17.12.2024 через підсистему «Електронний Суд» в кабінет Відповідача від представниці Позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про залучення доказів, стосовно яких варто зазначити наступне. 05.12.2024 Позивач повторно звернувся з рапортом про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону 2232-12, відповідно до якої військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, під час дії воєнного стану звільняються через сімейні обставини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (у даному випадку у зв`язку із тим, що його рідний брат загинув під час виконання бойових завдань). Вказаний рапорт разом із поданням командира військової частини НОМЕР_2 надійшов до Відповідача 13.12.2024. При цьому Позивач вже надав документи, передбачені пп. 30 п. 5 дод. 19 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 № 170 (зі змінами) (далі Інструкція 170), а саме додав копію посвідчення члена сім`ї загиблого захисника чи захисниці України від 25.11.2024 серії НОМЕР_3 , видане його матері ОСОБА_6 . Копію вказаного посвідчення представницею Позивача додано до клопотання про долучення доказів від 17.12.2024. Розглянувши повторне звернення Позивача, командир військової частини НОМЕР_1 прийняв рішення про задоволення рапорту та звільнення його з військової служби з указаних підстав, що було реалізовано наказом командира військової частини НОМЕР_1 по особовому складу від 14.12.2024 № 329-РС. На підставі вказаного наказу Позивача виключено зі списків особового складу вказаної частини з 18.12.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 18.12.2024 № 356. Таким чином, з 18.12.2024 Позивач є звільненим з військової служби та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , у якій проходив військову службу. Зважаючи на те, що звільнення Позивача з військової служби відбулося на підставі повторного рапорту, з долученням необхідного пакету документів, в діях Відповідача щодо відмови у звільненні його з військової служби, оформленої листом від 01.11.2024 № 1156/4/5704 (яку оскаржує Позивач), відсутні ознаки порушення його законних прав та інтересів, рішення було прийняте з дотриманням вимог, передбачених ч. 2 ст. 2 КАС України.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_2 , в якій проходить військову службу, з рапортом (у позові вказано як «подання») про звільнення з військової служби за сімейними обставинами (у зв`язку з тим, що його брат загинув під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану).

Підставою для звільнення Позивач вказав пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону 2232-12 (у чинній редакції), відповідно до якої військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, під час дії воєнного стану звільняються через сімейні обставини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (у даному випадку якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану).

Даний рапорт із пакетом документів, супроводжений поданням, по команді був направлений командиру військової частини НОМЕР_1 , якій підпорядковується військова частина НОМЕР_2 .

До рапорту додано наступні документи: - посвідчена фотокопія паспорту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_4 ; - посвідчена фотокопія довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № ; - нотаріально посвідчена фотокопія свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 , відповідно до якого батьками останнього є: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; - нотаріально посвідчена фотокопія свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_6 , відповідно до якого батьками останнього є: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; - нотаріально посвідчена фотокопія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 від 20.09.2024 серії НОМЕР_7 ; - посвідчена фотокопія лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_5 № 1070 від 16.09.2024; - посвідчена фотокопія сповіщення військової частини НОМЕР_8 № 5374 від 15.09.2024, відповідно до якого ОСОБА_5 отримав поранення, несумісне з життям; - посвідчена фотокопія сповіщення сім`ї з ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.09.2024 № 1275/3301 про загибель ОСОБА_5 ; - нотаріально посвідчена фотокопія паспорту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_9 .

Відповідачем від військової частини НОМЕР_2 отримано подання від 22.10.2024 № 2289 з рапортом та доданим пакетом документів про звільнення Позивача з військової служби, що передбачено пп. 2 п. 225 Положення про проходження громадянами України військової служби, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008.

Рішенням відповідача від 01.11.2024 № 1156/4/5704 (у вигляді листа-відмови) Позивачеві було повідомлено про те, що йому відмовлено у звільненні з військової служби, з посиланням на пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон 2232-12) та пп. 30 п. 5 дод. 19 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 № 170 (зі змінами) (далі Інструкція 170).

Підставою для відмови в задоволенні рапорту слугувало те, що до доданих до рапорту документів позивачем на підтвердження наявності підстави для звільнення не було додано копії посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якої особі надано статус або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни, що передбачено пп. 30 п. 5 дод. 19 Інструкції № 170.

Вважаючи таку відмову формальною та зважаючи на наявність законних підстав для звільнення з військової служби, сторона позивача звернулася до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ).

За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною шостою ст. 2 Закону № 2232-XII визначені види військової служби, зокрема, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також інші види.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-XII).

У свою чергу, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема: якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Відповідно до п. 5 Переліку Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, при поданні до звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років); документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме: …

30) якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану:

- документи, що підтверджують родинні зв`язки;

- копія посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці або копія посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якої особі надано статус або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни, копія свідоцтва про смерть особи, документи, які підтверджують факт загибелі (смерті) під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану або копія рішення суду про оголошення особи померлою у порядку, визначеному Цивільним кодексом України;

- витяг із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин або рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи померлою у порядку, визначеному Цивільним кодексом України.

Таким чином, відповідач, розглядаючи рапорт позивача, виходив із положень чинної на момент розгляду норми, за якою останній не може бути звільненим із військової служби, оскільки ним не надано документів на підтвердження підстави для звільнення з військової служби.

Крім того, судом встановлено, що 05.12.2024 позивач повторно звернувся з рапортом про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону 2232-12, відповідно до якої військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, під час дії воєнного стану звільняються через сімейні обставини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (у даному випадку у зв`язку із тим, що його рідний брат загинув під час виконання бойових завдань).

Вказаний рапорт разом із поданням командира військової частини НОМЕР_2 надійшов до відповідача 13.12.2024.

При цьому позивач вже надав документи, передбачені пп. 30 п. 5 дод. 19 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 № 170, а саме додав копію посвідчення члена сім`ї загиблого захисника чи захисниці України від 25.11.2024 серії НОМЕР_3 , видане його матері ОСОБА_6 .

Розглянувши повторне звернення Позивача, командир військової частини НОМЕР_1 прийняв рішення про задоволення рапорту та звільнення його з військової служби з указаних підстав, що було реалізовано наказом командира військової частини НОМЕР_1 по особовому складу від 14.12.2024 № 329-РС.

На підставі вказаного наказу ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу вказаної частини з 18.12.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 18.12.2024 № 356.

Таким чином, з 18.12.2024 ОСОБА_1 є звільненим з військової служби та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , у якій проходив військову службу.

Отже, за підсумками судового розгляду даного спору суду залишається констатувати, що первинна відмова відповідача в задоволенні рапорту позивача про звільнення з військової служби була обґрунтованою, оскільки на підтвердження наявності підстави для звільнення не було додано копії посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якої особі надано статус або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни, що передбачено пп. 30 п. 5 дод. 19 Інструкції № 170. Наведені у позові аргументи сторони позивача про формальність такої вимоги на увагу не заслуговують, оскільки така вимога встановлена чинною правовою нормою, яка не може не виконуватися відповідачем.

Наразі ж позивач вже звільнений з військової служби за повторним рапортом, до якого було долучено копію посвідчення члена сім`ї загиблого захисника чи захисниці України від 25.11.2024 серії НОМЕР_3 , видане його матері ОСОБА_6 .

Таким чином, спірні правовідносини є вичерпаними і наразі судом не встановлено порушень прав та законних інтересів позивача з боку відповідача в аспекті пред`явлених позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_10 ) до Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк