Справа № 420/6221/23
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6221/23
УХВАЛА

06 січня 2025 року м.Одеса Справа №420/6221/23

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі заяву про роз`яснення судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДМС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДМС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області від 20.12.2022 року № 0517 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, та зобов`язання відповідача вирішити питання щодо оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_1 .

Рішенням суду від 31.05.2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 20.12.2022 року №0517 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області вирішити питання щодо оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.

Вищенаведене рішення набрало законної сили 09.10.2023 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 року апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року змінено в мотивувальній частині.

Ухвалою суду від 12.07.2024 року втановлено спосіб виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 року у справі №420/6221/23 шляхом повторного розгляду документів, поданих ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області для отримання посвідки на тимчасове проживання, з урахуванням правових висновків, зазначених в рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 року у справі №420/6221/23.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2024 року вищенаведена ухвала суду від 12.07.2024 року скасована.

24.12.2022 року вх.№77606/24 позивачем надано заяву про роз`яснення рішення суду. В обґрунтування вказаної вище заяви позивач зазначив, що 03.04.2024р. після надання копії рішення суду, засвідченого мокрою печаткою (яке набрало законної сили 09.10.2023), в межах його виконання в частині вирішення питання щодо оформлення (видачі) посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_1 в підсистемі ІП «Облік іноземців та біженців» ЄІАС УМП було змінено статус посвідки з «відмовлено у видачі» на «отримано бек-офісом». Після цього ОСОБА_1 на вказану нею адресу проживання рекомендованим листом від 09.04.2024року було надіслано повідомлення про те, що вона може отримати посвідку № НОМЕР_1 строком дії до 02.12.2023року. Тобто, Головне управління Міграційної служби в Одеській області в межах виконання судового рішення має намір видати посвідку, яке вже не є дійсною, а саме в 2024 році видати посвідку, термін дії якої закінчився ще в 2023 році.

03.07.2024 року у зв`язку з отриманням відповіді на адвокатський запит з метою реалізації рішення суду по справі № 420/6221/23 в інтересах ОСОБА_1 та враховуючи наслідки отримання посвідки на тимчасове проживання з терміном, що сплив було подано Заяву до суду про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення.

12.07.2024 року Відповідач Головне управління Державної Міграційної служби в Одеській області подала Заяву до суду про відмову у встановленні способу виконання судового рішення ОСОБА_1 . Згідно даної Заяви Головне управління Державної Міграційної служби в Одеській області зазначає, що посвідка нібито була готова до видачі 02.12.2022 року (тобто ще до подачі позовної заяви до суду). Проте як вбачається з матеріалів судової справи Головне управління Міграційної служби щоразу намагається заплутати суд, адже в матеріалах судової справи міститься особова справа ОСОБА_1 із заявою-анкетою на якій співробітником Міграційної служби зроблено чіткий надпис: відмовити у видачі посвідки, а в заяві анкеті № 105131935 від 28.11.2022 року в графі прийняте рішення вчинено запис: відмова у видачі посвідки. Абсурдність ситуації полягає в тому, що саме Рішення про відмову у видачі посвідки на тимчасове проживання від 20.12.2022 року стало предметом спірних правовідносин між ОСОБА_1 та ГУ ДМС в Одеській області, на підставі чого ефективним способом захисту стало подання позовної заяви до суду з метою визнання його протиправним, скасування рішення ГУ ДМС в Одеській області та неможливість реалізації цього рішення суду на сьогоднішній день.

Також позивач зазначив, що сторони по різному розуміють п.3 резолютивної частини рішення суду.

Таким чином представник позивача просив роз`яснити:

- яким чином здійснити реалізацію Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 року по справі № 420/6221/23 того факту, що посвідка на тимчасове проживання на підставі шлюбу видається на термін один рік з дати видачі посвідки та з урахуванням Ухвали від 12.07.2024 року про встановлення способу та порядку виконання судового рішення.

- якою саме датою та на підставі яких документів Головним управлінням Державної міграційної служби в Одеській області має вирішити питання щодо оформлення (видачі) посвідки на тимчасове проживання в межах реалізації Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 року;

- чи є факт судового оскарження та термін реалізації судового рішення доказом законного перебування на території України до моменту вирішення питання щодо оформлення (видачі) посвідки на тимчасове проживання?

Згідно до ч.3 ст.254 КАС України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вищенаведену норму КАС України суд розглянув заяву в порядку письмового провадження.

Так, відповідно до ст.254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27 лютого 2019 року у зразковій справі № 806/3265/17.

Суд встановив, що із змісту заяви про роз`яснення судового рішення вбачається, що відповідач по суті просить суд не роз`яснити резолютивну частину судового рішення, яка має зобов`язальний характер, а зазначає, про нові обставини, які виникли вже після винесення рішення суду від 31.05.2023 року, які не вирішувалась судом у рішенні, які не були предметом справи №420/6221/23 та відповідно не підлягають вирішенню на даній стадії (виконання рішення). Тобто фактично відповідач у заяві просить вирішити питання, які не стосуються роз`яснення судового рішення в розумінні ст.254 КАС України.

Також суд враховує, що позивач не позбавлений права на звернення до суду з відповідною позовною заявою щодо визнання протиправними вчинені на його думку дій з боку Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви позивача слід відмовити, оскільки судове рішення у цій справі є чітким, зрозумілим, належним чином вмотивованим з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст.254, 248, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Іванов Е.А.