Справа № 705/3378/24
Суддя: Єщенко О. І.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/3378/24
2-а/705/12/25 РІШЕННЯ
13 січня 2025 року м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2255490 від 28.05.2024,
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2255490 від 28.05.2024 та просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2255490 від 28.05.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн та провадження по справі закрити.
В обґрунтування позову зазначив, що 28.05.2024 ст. інспектором Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Царенком А.В. було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2255490 від 28.05.2024 у вигляді штрафу в сумі 340 грн, згідно якої він нібито порушив п.п. 31.3 б ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 121 КУпАП.
Із вказаною постановою він не згоден, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР він не порушував. Інспектор у постанові вказав лише загальні ознаки правопорушення, а саме 28 травня 2024 року в м. Умань по вул. Праці, водій керував автомобілем, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, при цьому опис обставин, встановлених під час розгляду справи, не навів, зокрема які ознаки вказували на те, що автомобіль, яким нібито він керував, виконував функцію таксі, яких пасажирів, їх кількість він нібито перевозив.
Повідомляє суд, що 28 травня 2024 року жодного правопорушення він не вчиняв. В момент, коли до автомобіля підійшли працівники поліції, автомобіль знаходився в нерухомому стані, припаркований та рух він ним не здійснював, він не керував транспортним засобом, а тим більш він не здійснював на автомобілі жодної господарської діяльності, транспортний засіб не мав обов`язку проходити ОТК. Доказів того, що транспортний засіб, яким він керував, використовується як таксі, не надано. Наявність на автомобілі наліпок «СМС» суд не може вважати належним доказом здійснення позивачем господарської діяльності або виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.
Ухвалою суду від 14.06.2024 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд позову в загальному порядку.
02.07.2024 до суду надійшов відзив представника відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому вказав, що позов не підлягає до задоволення. Вказав, що працівниками поліції було зупинено автомобіль Dacia Logan д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Даний автомобіль мав візуальні позначки, що вказують на його призначення, а саме перевезення пасажирів таксі (тобто дане авто використовується для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку). Окрім того, заді в автомобілі знаходилася пасажирка. Під час розмови поліцейського з позивачем було встановлено, що він дійсно працює в таксі, на запитання працівника поліції «Чи займається таксі?», відповів, що «Пробую». Під час перевірки документів поліцейським було встановлено, що обов`язковий технічний контроль на вищевказаний транспортний засіб не пройдено та у водія відсутні документи, які б спростовували це. Окрім оскаржуваної постанови на позивача було винесено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме порушення порядку провадження господарської діяльності, який направлено на розгляд суду. Під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення працівник поліції повідомив ОСОБА_1 у чому саме полягає суть правопорушення. Позивач не заперечував факт порушення ним ПДР України. Вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а позовна вимога про скасування постанови про вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2255490 від 28.05.2024 не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивач керував автомобілем, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, а ГУНП в Черкаській області, як суб`єкт владних повноважень під час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють дані відносини. Просили у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.
Відповідно до ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Із матеріалів справи судом встановлено, що 28.05.2024 ст. інспектором Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Царенком А.В. стосовно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕНА № 2255490 від 28.05.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за порушення п.п. 31.3 б ПДР України.
Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 28.05.2024 о 09.48 у м. Умань вул. Праці, 62, водій керував автомобілем, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п.п. 31.3 б ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП. Вид адміністративного стягнення штраф 340 гривень.
Вказана постанова є предметом оскарження у даній справі, а тому здійснюючи розгляд справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України суд зобов`язаний перевірити її обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.
Диспозицією ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю.
Згідно з п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Вимоги про обов`язковий технічний контроль транспортних засобів регламентовано Законом України «Про дорожній рух», а порядок його проведення та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.
За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України. Частина 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: 1) для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; 2) для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; 3) для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік. Водночас ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» визначає, що обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".
Господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом, обміном та переробкою матеріальних і нематеріальних благ, що виступають у формі товару.
Відповідно до п.п 15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі - Порядок), транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.
Згідно зі ст. 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.
Для віднесення автомобіля до об`єкту обов`язкового технічного огляду слід використовувати термінологію, що наведена у Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ № 176 від 18 липня 1997 року (далі - Правила). Пунктом 1 цих Правил визначено порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі - замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.
За змістом пункту 7 Правил дія цих Правил не поширюється на перевезення, які здійснюються:
- транспортними засобами спеціального призначення;
- транспортними засобами, задіяними під час забезпечення обороноздатності, правопорядку та ліквідації наслідків стихійного лиха і надзвичайної ситуації;
- службовими легковими автомобілями;
- транспортними засобами, які належать фізичним особам і використовуються ними для задоволення власних потреб, що не має на меті отримання прибутку.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль Dacia Logan д.н. НОМЕР_1 за типом є загальним легковим універсалом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»:
- таксі - це легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку;
- таксометр - це прилад, призначений для інформування пасажирів про вартість поїздки та реєстрації параметрів роботи автомобіля-таксі, визначених законодавством;
- послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - це перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.
Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 283 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести опис обставин, установлених під час розгляду справи. Про це наголошується і в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
У постанові поліцейський вказав лише загальні ознаки правопорушення, при цьому опис обставин, установлених під час розгляду справи, він не навів, зокрема, які ознаки вказували на те, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 виконував функцію таксі; яких пасажирів, їх кількість, перевозив останній; чи отримав ОСОБА_1 від надання послуг таксі кошти та в якій сумі, відтак не зазначено доказів здійснення позивачем господарської діяльності або виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.
Тобто, у постанові не наведені обставини, які б слугували підставою для необхідності проходження обов`язкового технічного контролю для належного ОСОБА_1 транспортного засобу, за відсутність якого передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП.
Відповідачем при розгляді справи відносно ОСОБА_1 застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано без застосування доказів, які б достовірно, достатньо та беззаперечно підтверджували наявність вини позивача, що в силу ст. 62 Конституції України є неприпустимим. На думку суду, зважаючи, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, він не довів правомірності своїх дій.
Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.
Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відсутні належні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП, суд вважає, що вина позивача не доведена, отже, постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати, а справу закрити.
Беручи до уваги вимоги частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати (сплачена сума судового збору у сумі 605 грн 60 коп.) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції в Черкаській області на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 72, 73, 76, 77, 90, 94, 241-246, 250, 257,262, 286 КАС України, суд
Позов задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2255490 від 28.05.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного Управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя О.І. Єщенко