Справа № 320/43908/24
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 січня 2025 року м. Київ № 320/43908/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини

Державного бюро розслідувань

Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську

про визнання протиправною бездіяльності, дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську в якому позивач просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань, яка проявилася в тому, що даним підрозділом внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань при розгляді скарги від 22 березня 2024 року не було у відповідності до Закону України «Про державне бюро розслідувань» проведено службове розслідування за фактом невиконання відповідними посадовими особами Державного бюро розслідувань вимог статті 214 Кримінального процесуального кодексу України при надходженні до Державного бюро розслідувань мого повідомлення про кримінальне правопорушення від 11 квітня 2023 року;

- визнати неправомірною бездіяльність Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань, яка проявилася в тому, що даним підрозділом внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань при розгляді скарги від 22 березня 2024 року не було у відповідності до Закону України «Про державне бюро розслідувань» проведено службове розслідування за фактом невиконання відповідними посадовими особами Державного бюро розслідувань вимог статті 214 Кримінального процесуального кодексу України при надходженні до Державного бюро розслідувань мого повідомлення про кримінальне правопорушення від 13 квітня 2023 року;

- визнати неправомірною бездіяльність Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань, яка проявилася в тому, що даним підрозділом внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань при розгляді скарги від 22 березня 2024 року не було у відповідності до Закону України «Про державне бюро розслідувань» проведено службове розслідування за фактом невиконання відповідними посадовими особами Державного бюро розслідувань вимог статті 214 Кримінального процесуального кодексу України при надходженні до Державного бюро розслідувань мого повідомлення про кримінальне правопорушення від 27 квітня 2023 року;

- визнати неправомірною бездіяльність Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань, яка проявилася в тому, що даним підрозділом внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань при розгляді скарги від 22 березня 2024 року не було у відповідності до Закону України «Про державне бюро розслідувань» проведено службове розслідування за фактом невиконання відповідними посадовими особами Державного бюро розслідувань вимог статті 214 Кримінального процесуального кодексу України при надходженні до Державного бюро розслідувань мого повідомлення про кримінальне правопорушення від 02 травня 2023 року;

- визнати неправомірною бездіяльність Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань, яка проявилася в тому, що даним підрозділом внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань при розгляді скарги від 22 березня 2024 року не було у відповідності до Закону України «Про державне бюро розслідувань» проведено службове розслідування за фактом невиконання відповідними посадовими особами Державного бюро розслідувань вимог статті 214 Кримінального процесуального кодексу України при надходженні до Державного бюро розслідувань мого повідомлення про кримінальне правопорушення від 18 червня 2023 року;

- визнати неправомірною бездіяльність Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань, яка проявилася в тому, що даним підрозділом внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань при розгляді скарги від 22 березня 2024 року не було у відповідності до Закону України «Про державне бюро розслідувань» проведено службове розслідування за фактом невиконання відповідними посадовими особами Державного бюро розслідувань вимог статті 214 Кримінального процесуального кодексу України при надходженні до Державного бюро розслідувань мого повідомлення про кримінальне правопорушення від 12 листопада 2023 року;

- визнати неправомірними дії Державного бюро розслідувань, які проявилися в тому, що заступник керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань Константінов Костянтин мою скаргу від 31 серпня 2023 року в частині притягнення до відповідальності посадових осіб Державного бюро розслідувань всупереч вимог, які викладені у статтях 24 та 25 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», направив на розгляд не до Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань, а до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську;

- визнати неправомірною бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка проявилася в тому, що керівник Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, Кулешов Дмитро під час розгляду скарги від 31 серпня 2023 року не забезпечив мені можливість реалізувати заявлене у вказаній скарзі від 31 серпня 2023 року право надати пояснення;

- визнати неправомірною бездіяльність Державного бюро розслідувань, яка проявилася в тому, що керівник Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань Чобіток Богдан під час розгляду скарги від 24 вересня 2023 року не забезпечив мені можливість реалізувати заявлене у вказаній скарзі від 24 вересня 2023 року право надати пояснення;

- визнати неправомірною бездіяльність Державного бюро розслідувань, яка проявилася в тому, що заступник керівника Управління - керівник відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань Діденко Олена під час розгляду скарги 12 листопада 2023 року не забезпечила мені можливість реалізувати заявлені у вказаній скарзі від 12 листопада 2023 року права особисто викласти аргументи особі, що перевірятиме скаргу, та взяти участь у перевірці поданої скарги;

- визнати неправомірною бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка проявилася в тому, що заступник керівника Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, Колесников Андрій під час повторного розгляду скарги від 31 серпня 2023 року, який здійснювався на законну вимогу Представника Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, не забезпечив мені можливість реалізувати заявлене у вказаній скарзі від 31 серпня 2023 року право надати пояснення;

- визнати неправомірною бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка проявилася в тому, що в.о. директора Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, Купрієнко Анатолій під час розгляду скарги 12 листопада 2023 року не забезпеив мені можливість реалізувати заявлені у вказаній скарзі від 12 листопада 2023 року права особисто викласти аргументи особі, що перевірятиме скаргу, та взяти участь у перевірці поданої скарги;

- визнати неправомірними дії Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, які проявилися в тому, що посадові особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, реєстрацію моєї заяви про залучення як потерпілого від 06 грудня 2023 року здійснили лише на 5 добу після її отримання;

- визнати неправомірними дії Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, які проявилися в тому, що в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ, Купрієнко Анатолій під час розгляду мого запиту на інформацію від 22 лютого 2024 року у своїй відповіді від 27 лютого 2024 року надав недостовірну інформацію про те, що надати інформацію про дату

фактичного отримання рекомендованого листа 369, яким до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, я надсилав заяву про залучення як потерпілого від 06 грудня 2023 року;

- визнати неправомірними дії Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, які проявилися в тому, що керівник Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, Кулешова Дмитра мою заяву про залучення як потерпілого від 06 грудня 2023 року розглядав у відповідності до Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати неправомірною бездіяльність Державного бюро розслідувань, яка проявилася в тому, що заступник Керівника управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань Мережко Сергій під час розгляду скарг від 12 листопада 2023 року та від 31 січня 2024 року не забезпечив мені можливість реалізувати заявлене у вказаних скаргах від 12 листопада 2023 року та від 31 січня 2024 року право взяти участь у перевірці поданої скарги;

- визнати неправомірними дії Державного бюро розслідувань, які проявилися в тому, керівник Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань Чобіток Богдан під час розгляду моєї скарги від 21 грудня 2023 року (вх. ДБР від 22 грудня 2023 року №К-7686) у своїх відповідях від 19 січня 2024 року та від 01 лютого 2024 року надав недостовірну інформацію про те, що мені 21 грудня 2023 року співробітники Державного бюро розслідувань через засоби телефонного зв`язку пропонували з`явитися до Державного бюро розслідувань для прийняття участі у перевірці поданої скарги;

- визнати неправомірною бездіяльність Державного бюро розслідувань, яка проявилася в тому, що керівник Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань Чобіток Богдан під час розгляду моєї скарги від 21 грудня 2023 року (вх. ДБР від 22 грудня 2023 року №К-7686) не забезпечив мені можливість реалізувати заявлені у вказаній скарзі від 21 грудня 2023 року права особисто викласти аргументи особі, що перевірятиме скаргу, та взяти участь у перевірці поданої скарги;

- визнати неправомірними дії Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, які проявилися в тому, що заступник директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ, Купрієнко Анатолій, під час розгляду моїх запитів на інформацію від 24 жовтня 2023 року, від 18 листопада 2023 року та від 26 листопада 2023 року порушив моє право на інформацію (надання неповної інформації на запити на інформацію);

- визнати неправомірною бездіяльність Державного бюро розслідувань, яка проявилася в тому, що керівник Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань Чобіток Богдан під час розгляду моєї скарги від 21 грудня 2023 року (вх. ДБР від 21 грудня 2023 року №К-7662) не забезпечив мені можливість реалізувати заявлені у вказаній скарзі від 21 грудня 2023 року права особисто викласти аргументи особі, що перевірятиме скаргу, та взяти участь у перевірці поданої скарги;

- визнати неправомірною бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка проявилася в тому, що директор Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ, Васильєв Владислав під час розгляду моєї скарги від 21 грудня 2023 року (вх. ДБР від 21 грудня 2023 року №К-7662) не забезпечив мені можливість реалізувати заявлені у вказаній скарзі від 21 грудня 2023 року права особисто викласти аргументи особі, що перевірятиме скаргу, та взяти участь у перевірці поданої скарги;

- визнати неправомірними дії Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, які проявилися в тому, що в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ, КупраєнкоАнатолій, під час повторного розгляду мого запиту на інформацію від 18 листопада 2023 року року, який здійснювався на законну вимогу Представника Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, порушив моє право на інформацію (надання неповної інформації на запити на інформацію);

- визнати неправомірними дії Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, які проявилися в тому, що в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ, Купрієнко Анатолій, під час розгляду мого запиту на інформацію від 23 лютого 2024 року, порушив моє право на інформацію (надання неповної інформації на запити на інформацію);

- визнати неправомірними дії Державного бюро розслідувань, які проявилися в тому, що заступник керівника Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань Подоляк Микола під час розгляду моєї скарги від 22 березня 2024 року порушив строки її розгляду;

- визнати неправомірною бездіяльність Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України прав людини, яка проявилася в тому, що Представник Уповноваженого Верховної Ради України прав людини з інформаційних прав Деркаченко Юлія під час розгляду моїх скарг від 12 листопада 2023 року та від 21 грудня 2023 року не забезпечила мені можливість реалізувати заявлені у вказаних скаргах від 12 листопада 2023 року та від 21 грудня 2023 року права особисто викласти аргументи особі, що перевірятиме скаргу, та взяти участь у перевірці поданої скарги;

- визнати неправомірними дії Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України прав людини, які проявилися в тому, що Директор Департаменту моніторингу додержання інформаційних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Панков Андрій під час розгляду моєї скарги від 21 грудня 2023 року у своїй відповіді від 08 квітня 2024 року надав недостовірну інформацію про те, що за результатом повторного розгляду моїх запитів на інформацію від 24 жовтня 2023 року, від 18 листопада 2023 року, від 26 листопада 2023 року мені було надано запитувану інформацію у листах Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, від 20 лютого 2024 року, та що відповідно моє право на інформацію поновлено;

- визнати неправомірними дії Уповноваженого Верховної Ради України прав людини, які проявилися в тому, що ОСОБА_3 під час розгляду моєї скарги від 22 березня 2024 року у своїй відповіді від 22 квітня 2024 року надав недостовірну інформацію про те, що мої права поновлені;

- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, надати мені завірені належним чином копії носіїв інформації, якими підтверджується направлення мені старшим слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, Рінадом Симоняном витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003075 від 21 серпня 2023 року (якщо витяг надсилався протягом 24 годин з моменту внесення відомостей до нього), якщо витяг протягом доби з моменту внесення відомостей до ЄРДР не надсилався мені, то прямо про це вказати у відповіді, наприклад, «Протягом 24 годин після внесення відомостей до ЄРДР витяг із цього реєстру не надсилався» тощо;

- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, проінформувати мене у кого на виконанні в період часу з 16 червня 2023 року до 21 серпня 2023 року знаходилася ухвала Печерського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року по справі №757/19275/23-к (вказати посаду, прізвище, ім`я та по-батькові виконавця, у якого знаходилася ухвала суду, з якої дати до якої; якщо ухвала суду знаходилася на виконанні в цей період часу не в одного виконавця, то вказати інформацію по усім виконавцям, які працювали з цією ухвалою суду);

- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, проінформувати мене у кого на виконанні в період часу з 30 червня 2023 року до 27 жовтня 2023 року знаходилася ухвала Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2023 року по справі №757/19276/23-к (вказати посаду, прізвище, ім`я та по-батькові виконавця, у якого знаходилася ухвала суду, з якої дати до якої; якщо ухвала суду знаходилася на виконанні в цей період часу не в одного виконавця, то вказати інформацію по усім виконавцям, які працювали з цією ухвалою суду);

- зобов`язати Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань провести службове розслідування щодо посадових осіб Державного бюро розслідувань, які протягом 24 годин з моменту отримання мого повідомлення про кримінальне правопорушення від 11 квітня 2023 року не внесли відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- зобов`язати Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань провести службове розслідування щодо посадових осіб Державного бюро розслідувань, які протягом 24 годин з моменту отримання мого повідомлення про кримінальне правопорушення від 13 квітня 2023 року не внесли відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- зобов`язати Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань провести службове розслідування щодо посадових осіб Державного бюро розслідувань, які протягом 24 годин з моменту отримання мого повідомлення про кримінальне правопорушення від 27 квітня 2023 року не внесли відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- зобов`язати Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань провести службове розслідування щодо посадових осіб Державного бюро розслідувань, які протягом 24 годин з моменту отримання мого повідомлення про кримінальне правопорушення від 02 травня 2023 року не внесли відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- зобов`язати Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань провести службове розслідування щодо посадових осіб Державного бюро розслідувань, які протягом 24 годин з моменту отримання мого повідомлення про кримінальне правопорушення від 18 червня 2023 року не внесли відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- зобов`язати Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань провести службове розслідування щодо посадових осіб Державного бюро розслідувань, які протягом 24 годин з моменту отримання мого повідомлення про кримінальне правопорушення від 12 листопада 2023 року не внесли відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що адміністративний позов не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі № 815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України:

"…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів".

Звертаючись до суду з позовом у цій справі, позивачем окрім іншого, заявлені позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності та дії, які, на думку позивача, були здійснені (нездійснені) посадовими особами Державного бюро розслідувань: 31.08.2023, 12.11.2023, 06.12.2023, 21.12.2023, 24.10.2023, 18.11.2023, 11.04.2023, 18.06.2023, 02.05.2023, 27.11.2023, 22.02.2024, 23.02.2024, проте, за захистом свого порушеного права позивач звернувся з цим позовом до суду 13.08.2024 року, тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України.

За таких обставин, суд констатує, що звернувшись до суду 13.08.2024 з позовом у цій справі, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, при цьому заява про визнання поважними причин такого пропуску із наданням суду відповідних доказів на підтвердження цих обставин та поновлення строку звернення до суду подана позивачем не була.

Частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, позивачу слід подати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, вказавши причини, які є об`єктивно непереборними, були пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду та є поважними для поновлення такого строку.

Крім того суд зазначає, що згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Пунктом 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Як вбачається із позовної заяви, відповідачем в позовній заяві заявлені позовні вимоги до Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, однак позивачем не зазначено його в якості відповідача у позовній заяві.

Отже, позивачу слід уточнити склад відповідачів у справі або уточнити позовні вимоги шляхом приведення їх у відповідність до суб`єктного складу учасників справи.

Частиною 3 статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частини першої статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 встановлено у розмірі 3028,00 грн.

За приписами частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною третьою статті 4 Закону № 3674-VI передбачено, що за подання до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як вбачається з заявлених позозовних вимог, позовна заява містить 36 вимог немайнового характеру, отже сума судового збору, яка має бути сплачена позивачем за звернення до суду з позовною заявою, яка містить 36 позовних вимог складає - 34 882, 56 грн (36 х (3 028 грн х 0,4) х 0,8).

При цьому суд встановив, що позивач надав до суду докази про сплату судового збору у сумі 986,24 грн. Таким чином, у порядку усунення зазначеного недоліку позивач має надати до суду докази сплати судового збору за звернення до суду з цим позовом у сумі 33 896,32 грн.

Отже, зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом із наведенням обставин поважності причин пропуску такого строку та наданням доказів на підтвердження цих обставин;

- позовної заяви, що відповідає вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства із зазначенням належного відповідача у справі, яким порушено права позивача або уточненням позовних вимог шляхом приведенням їх у відповідність до суб`єктного складу учасників справи;

- оргигіналу документу про сплату судового збору у розмірі 33 896,32 грн.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську про визнання протиправною бездіяльності, дії та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Панова Г. В.