Справа № 160/763/25
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
13 січня 2025 р.Справа №160/763/25
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви ОСОБА_1 до П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, в якому просить суд:
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено наступне.
15.06.2010р. розпорядженням голови П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №206-р-10 від 15.06.2010р., було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 12 г. ріллі, із земель резервного фонду для ведення фермерського господарства в межах колишнього КСП ім.Шевченка на території Виноградівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією вказаного розпорядження.
В 2013р. було виготовлено проект землеустрою щодо відведення вищезазначеної ділянки, площею 12 г. ріллі, із земель резервного фонду для ведення фермерського господарства в межах колишнього КСП ім. Шевченка на території Виноградівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області.
В 2013р. вказаний проект землеустрою було надано на погодження та затвердження до П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, але останній був повернутий ОСОБА_1 без пояснення причин.
25.09.2023р. листом за підписом голови П`ятихатської міської ради було відмовлено в затверджені проектів землеустрою вказаних земельних ділянок, що підтверджується копією вказаного листа.
16.10.2024р. ОСОБА_1 знову подав вищезазначені проекти землеустрою до П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області для затвердження проектів землеустрою, що підтверджується копією звернення ОСОБА_1 .
26.11.2024р. листом за підписом голови П`ятихатської міської ради було відмовлено в погоджені та затверджені проектів землеустрою та повідомлено, що передача земельних ділянок буде здійснена на конкурентних засадах, через участь у торгах, що підтверджується вказаним листом.
Факт погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства підтверджується і діями органу місцевого самоврядування щодо зобов`язання сплачувати земельний податок на землю за вказані земельні ділянки, що і виконувалося в період з 2011р. по 2024р. та підтверджується квитанціями про оплату ОСОБА_1 податку від 26.05.2011р., 12.07.2013р., 18.07.2014р., 29.07.2021р., 28.09.2023р.,05.09.2024р., копії квитанцій за інші роки, як зазначає заявник, у нього не збереглися.
Заявник зазначає, що отримавши заяву відповідач був зобов`язаний вирішити окреслене в ній питання саме на пленарному засіданні, а не одноособово посадовою особою міської ради.
Заяви та звернення про погодження та затвердження проектів землеустрою не розглянута відповідачем у спосіб, встановлений Земельним кодексом України та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", оскільки, наявні листи голови міської ради не є відповідним рішенням ради.
Вищезазначені земельні ділянки відповідно до Розпорядження голови П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 206-р-10 від 15.06.2010р. та проекту землеустрою від 2013р. складали єдину земельну ділянку за яку, як зазначає заявник, з 2011р. сплачено земельний податок на вимогу органу місцевого самоврядування, що, начебто, свідчить про погодження органом місцевого самоврядування проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки як на 2013р. так і на 2023р.
Перевіривши подану заяву, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.153 КАС України, заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до статті 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною другою статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленими позовними вимогами, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
У випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.
Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Проте, заявником у заяві про забезпечення позову, не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Крім того, суд зазначає, що сам факт подання адміністративного позову не може бути підставою для забезпечення адміністративного позову. Водночас, важливим є зауважити, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.
Підсумовуючи, суд зазначає, що факт очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача такими діями відповідача наразі судом не встановлено як і не встановлено тієї обставини, що невжиття судом заходів забезпечення позову створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду цієї справи.
Отже заява про забезпечення позову є необґрунтованою, передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька