Справа № 280/10965/24
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 січня 2025 року Справа № 280/10965/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого Лазаренка М.С., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 16.09.2024 вих. №5997, зафіксоване у повідомленні про припинення надання та повернення державної соціальної допомоги, виданому від імені заступника директора Департаменту - начальника Управління соціальної підтримки населення Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу призначено соціальну допомогу як одинокій матері з 01.02.2024 по 31.07.2024 у розмірі 1437,32 грн. 16.09.2024 відповідачем було прийнято рішення, в якому зазначено, що позивачу було здійснено переплату соціальної допомоги у розмірі 8623,92 грн, оскільки під час перевірки було виявлено, що особи, які входять до складу сім`ї на 01 число місяця, з якого призначається допомога, мають на депозитному рахунку кошти, що перевищують 100 тис. гривень. Вважає рішення відповідача протиправним, оскільки оскільки було прийнято всупереч положень постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №214 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану», в якій зазначено, що кошти державної соціальної допомоги, виплачені отримувачам під час воєнного стану до моменту подання ними нових заяви та документів, не підлягають поверненню, а строк надання допомоги на дітей одиноким матерям, які проживають на територіях територіальних громад, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, продовжується.

02.12.2024 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі № 280/10965/24 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Заперечення проти позовних вимог відповідача викладено у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 16.12.2024 за вх. №57655. З позиції відповідача, у період з 01.02.2024 по 31.07.2024 позивачка отримувала державну допомогу на дітей одиноким матерям. На підставі Закону України від 03.12.2019 №324-IX «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» (далі - Закон №324) після проведеної верифікації державних виплат відповідачем було отримано інформацію стосовно позивачки, а саме: «Особа, яка входить до складу сім`ї отримувача допомоги на дітей одиноким матерям, на перше число місяця, з якого призначено допомогу на дітей одиноким матерям має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень, або облігації внутрішньої державної позики на загальну суму, що перевищує 100 тис. гривень (за даними банків)» Джерело надходження інформації банківські установи».

Підпунктом 2-1 пункту 35-2 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 визначено, що допомога не призначається, якщо особи, які входять до складу сім`ї, на перше число місяця, з якого призначається допомога на дітей одиноким матерям, мають на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень, або облігації внутрішньої державної позики на загальну суму, що перевищує 100 тис. гривень.

Пунктом 49 Порядку №1751 встановлено, що особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення.

Таким чином, позивачці на законних підставах було припинено прийнято рішення про припинення нарахування і здійснення державної виплати та визначено обсяг коштів, які підлягають поверненню за період з 01.02.2024 по 31.07.2024 у сумі 8623,92 грн (6 міс. * 1437,32 грн).

20.12.2024 позивачем надано відповідь на відзив, у якій позивач заперечує проти доводів відповідача. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №214 установлено, що кошти державної соціальної допомоги, виплачені отримувачам під час воєнного стану до моменту подання ними нових заяви та документів, не підлягають поверненню.

Крім того, інформацію про невідповідність відповідач отримав 20.08.2024, виплату було припинено в один день, а прийняв рішення про припинення виплати 12.09.2024, що не мало правової підстави.

Вважає, що відповідач не провів належним чином обов`язкову додаткову перевірку стосовно достовірновсті отриманих відомостей, в результаті чого прийняв необгрунтоване та неправомірне рішення.

26.12.2024 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що повернення коштів, за період до подання заяви, або за період після завершення виплат не вимагається.

Додаткову перевірку було проведено в межах правових підстав, оскільки відповідач не входить до переліку органів зазначених у статті 62 Закону «Про банки і банківську діяльність» за запитом яких інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками.

18.12.2024 ухвалою суду витребувано з Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30; ) відомості щодо відкритих рахунків у позивачки та її доньок та обсяг коштів, які були зараховані на такі рахунки.

06.01.2025 АТ «ТАСКОМБАНК» листом надано відомості щодо відкритих рахунків позивачки.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 02.02.2024 звернулась до відділу прийому громадян Хортицького району Департаменту соціального захисту населення із заявою про призначення їй державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям.

Управлінням позивачеві було призначено виплату державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з 01.02.2024 по 31.07.2024 у розмірі 1437,32 грн.

Повідомленням №04-01-06/5997 від 16.09.2024 Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради повідомив позивачку про припинення надання та повернення державної соціальної допомоги. Підставою для припинення надання та повернення державної соціальної допомоги стали наступні обставини.

За результатами верифікації Міністерства фінансів України, що надійшла до управління у серпні 2024, було виявлено, що особи, які входять до складу сім`ї на 01 число місяця, з якого призначається допомога, мають на депозитному рахунку (рахунках) кошти в загальній сумі, що перевищують 100 тис. гривень (Запорізьке відділення №24 АТ «Таскомбанк»).

На підставі пункту 35-2 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затверженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, позивачу було припинено виплату допомоги та встановлено переплату у розмірі 8623,92 грн, яку зобов`язано позивачку повернути добровільному порядку у строк до 20.11.2024.

Позивачка, не погодившись діями відповідача, звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Порядок та умови надання державної соціальної допомоги визначені Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 №2811-XII (далі - Закон №2811-XII).

Закон №2811-XII відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Згідно ст. 1 Закону №2811-XII порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 2811-ХІІ одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога на дітей одиноким матерям.

Відповідно ст. 18-1 Закону №2811-XII, право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Відповідно до статті 18-2 Закону №2811-XII для призначення, виплати та припинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям додатково застосовуються умови призначення, виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 (далі - Порядок №1751).

Відповідно до п. 35 Порядку №1751 для призначення допомоги на дітей одиноким матерям подаються такі документи:

1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2) декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики (далі - декларація);

3) довідка про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;

4) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, із зазначенням підстави для внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або виданий компетентним органом іноземної держави документ про народження, в якому відсутні відомості про батька, за умови легалізації такого документа в установленому законодавством порядку;

5) копія свідоцтва про народження дитини.

Згідно абз. 13 п. 35-2 Порядку №1751 допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо особи, які входять до складу сім`ї, на перше число місяця, з якого призначається допомога на дітей одиноким матерям, мають на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень, або облігації внутрішньої державної позики на загальну суму, що перевищує 100 тис. гривень, про що зазначається в декларації.

Пунктом 49 Порядку №1751 визначено, що яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо).

Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення:

визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї;

повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення.

Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються:

отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно;

за згодою отримувача державної допомоги сім`ям з дітьми у повному обсязі за рахунок її наступних виплат;

за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат державної допомоги сім`ям з дітьми у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку.

Органи соціального захисту населення мають право перевіряти матеріальне та майнове становище сімей з дітьми.

Преамбулою Закону України "Про верифікацію та моніторинг державних виплат" від 03 грудня 2019 року №324-IX (далі - Закон №324-IX) визначено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади здійснення верифікації та моніторингу державних виплат в Україні. Метою цього Закону є підвищення адресності державних виплат, сприяння розбудові системи соціального забезпечення, а також забезпечення ефективного використання бюджетних коштів.

Відповідно до статті 1 Закону №324-IX, в контексті цього закону:

- верифікація - комплекс заходів щодо збору та перевірки достовірності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних;

- державні виплати - пенсії, допомоги, пільги, субсидії, соціальні стипендії, інші виплати, що здійснюються за рахунок коштів державного, місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування;

- моніторинг - систематична діяльність з проведення аналізу інформації, отриманої під час верифікації, та аналізу результатів верифікації;

- органи, що здійснюють державні виплати, - розпорядники бюджетних коштів, інші органи, установи та організації, що призначають, нараховують та/або здійснюють державні виплати;

- реципієнти - фізичні особи, яким призначено, нараховано та/або здійснено державні виплати, а також фізичні особи, які звернулися за призначенням державних виплат;

- рекомендація - повідомлення про результат верифікації державних виплат щодо невідповідності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання і розмір таких виплат.

Статтею 4 Закону №324-IX визначено, що одним із завдань органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, є здійснення верифікації достовірності інформації, поданої реципієнтами під час призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат, що впливає на визначення права на отримання та розмір державних виплат.

За правилами статті 16 Закону № 324-ІХ за результатами верифікації орган, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, надає органам, що здійснюють державні виплати, підтвердження відповідності наданої реципієнтом інформації вимогам законодавства, що впливають на визначення його права на отримання та розмір державних виплат, під час здійснення превентивної верифікації або рекомендації щодо: 1) проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності; 2) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Орган, що здійснює державні виплати, опрацьовує отримані рекомендації у строк, що не перевищує 15 робочих днів з дня їх отримання.

За результатами опрацювання наданих рекомендацій орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо: 1) призначення (перерахунку) державної виплати; 2) припинення нарахування та/або здійснення державної виплати; 3) поновлення нарахування та/або здійснення державної виплати; 4) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

За приписами статті 9 Закону №324-IX верифікація державних виплат здійснюється в інформаційно-аналітичній платформі шляхом застосування комплексу заходів із збору, проведення аналізу та порівняння параметрів інформації, отриманої від суб`єктів надання інформації, за кожним реципієнтом з подальшим визначенням відповідності інформації визначеним законодавством вимогам, що впливають на визначення права на отримання та розмір державних виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних. Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплат встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №136 "Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат" був затверджений Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплат (далі - Порядок №136).

Відповідно до Порядку №136, за результатами поточної та ретроспективної верифікації Мінфін щомісяця до 25 числа надає органам, що здійснюють державні виплати, рекомендації щодо:

1) проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності;

2) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Рекомендація щодо кожного реципієнта формується на підставі однієї або декількох виявлених невідповідностей.

Про надані рекомендації Мінфін інформує щокварталу Кабінет Міністрів України.

Орган, що здійснює державні виплати, опрацьовує отримані рекомендації у строк, що не перевищує 15 робочих днів з дня їх отримання.

За результатами опрацювання наданих Мінфіном рекомендацій орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо:

1) призначення (перерахунку) державної виплати;

2) припинення нарахування та/або здійснення державної виплати;

3) поновлення нарахування та/або здійснення державної виплати;

4) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Орган, що здійснює державні виплати, за результатами опрацювання рекомендацій надає Мінфіну інформацію про прийняті рішення протягом п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

20.08.2024 у довідково-інформаційному середовищі Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (ЄІССС) відповідачем отримано дані верифікації Мінфіну за результатом невідповідності щодо ОСОБА_1 :

«421 Особа, яка входить до складу сім`ї отримувача допомоги на дітей одиноким матерям, на перше число місяця, з якого призначено допомогу на дітей одиноким матерям має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень, або облігації внутрішньої державної позики на загальну суму, що перевищує 100 тис. гривень (за даними банків)» Джерело надходження інформації банківські установи».

З метою проведення додаткової перевірки 11.09.2024 за вих. №04.01-06/5907 Департаментом направлено запит до АТ «ТАСКОМБАНК» з проханням надати інформацію щодо особи, яка входить до складу сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_3 ) про наявність станом на 01.02.2024 на депозитному банківському рахунку (рахунках) коштів у загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень.

АТ «ТАСКОМБАНК» листом від 08.10.2024 вих.№30875/091 надав відповідь, зі змісту якої вбачається, що направлений відповідачем запит не відповідає вимогам, визначеним пунктом 6 глави 3 постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці» № 267 від 14.07.2006.

Позивачка факт наявності таких коштів заперечує, на спростування зазначених обставин надала суду довідку АТ «ТАСКОМБАНК» №7723/47.7-Д від 19.11.2024, в якій зазначено, що на рахунки ОСОБА_1 , відкриті в АТ «ТАСКОМБАНК», за період з 01.01.2023 по 31.08.2024 нею або іншими особами не здійснювалося внесення коштів у сумі 100 тис. гривень і більше.

Надана позивачкою АТ «ТАСКОМБАНК» №7723/47.7-Д від 19.11.2024, в якій зазначено, що на рахунки ОСОБА_1 , відкриті в АТ «ТАСКОМБАНК», за період з 01.01.2023 по 31.08.2024 нею або іншими особами не здійснювалося внесення коштів у сумі 100 тис. гривень і більше не може у повній мірі підтверджувати факт відсутності в осіб, які входять до складу сім`ї, на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень, або облігації внутрішньої державної позики на загальну суму, що перевищує 100 тис. гривень.

З наданою відповідачем інформації з ЄІССС вбачається, що за результатом верифікації Мінфіну було встановлено невідповідність через те, що позивачка має відкриті в АТ «ТАСКОМБАНК» (Запорізьке відділення №24) рахунки, код валюти депозиту яких «840» та «978».

Постановою правління Національного банку України від 04.02.1998 №34 затверджено класифікатор іноземних валют, відповідно якого код валюти «840» - долар США; «978» - євро.

За таких обставин, на запит позивачки щодо надходження на її рахунки коштів у загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень, або облігації внутрішньої державної позики на загальну суму, що перевищує 100 тис. гривень, АТ «ТАСКОМБАНК» надав достовірні відомості щодо надходжень у гривневій валюті, проте запитів щодо надходження на депозитні рахунки коштів у валюті долар США та євро інформація в матеріалах справи відсутня.

На виконання ухвали суду АТ «ТАСКОМБАНК» листом від 30.12.2024 №6382/47.7.-БТ надало інформацію стосовно відкритих рахунків на ім`я позивачки. Згідно наданих відомостей, у період з 01.02.2024 по 20.08.2024 позивачка мала відкриті рахунки в АТ «ТАСКОМБАНК» у валюті гривня, долар США та євро, а загальна сума, що перебувала на цих рахунках у зазначений період, перевищує 100 тис. гривень у перерахунку з іноземної в національну валюту за курсом Національного банку України.

Відповідно статті 1 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VІІІ іноземною валютою вважаються електронні гроші, номіновані у грошових одиницях іноземних держав та (або) банківських металах.

Таким чином, судом було спростовано твердження позивачки, що на її рахунках була відсутня сума коштів, що перевищує 100 тис. гривень.

Таким чином дії відповідача щодо припинення позивачці соціальної допомоги як одинокій матері, є правомірними.

Крім того, позивачка просить про захист свого права на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №214.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №214 (далі - Постанова №214) затверджено деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану.

Установлено, що на період введення воєнного стану надання державної соціальної допомоги та пільг здійснюється з урахуванням таких особливостей, зокрема зазначено, що строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), та пільг, які було призначено раніше, продовжується особам, які проживають на територіях територіальних громад, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - відповідні території).»

У відповідності до пп. 2 п. 1 Постанови №214 у разі коли отримувачі державної соціальної допомоги у період введення воєнного стану подають заяву з необхідними документами та/або відомостями для проведення перерахунку державної соціальної допомоги, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад визначають право на отримання такої допомоги і проводять розрахунок її розміру. Виплата державної соціальної допомоги проводиться у новому розмірі відповідно до поданих заяви та документів та/або відомостей.

При цьому кошти державної соціальної допомоги, виплачені отримувачам під час воєнного стану до моменту подання ними нових заяви та документів, не підлягають поверненню.

У разі коли у період введення воєнного стану виявлено відомості та/або отримано інформацію, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, виплата державної соціальної допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виявлено відомості та/або отримано інформацію.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави зробити висновок, що отримувачам державної соціальної допомоги, які подали заяву для призначення/продовження їх виплати у період дії воєнного стану, отримують виплату за умовами, визначеними у відповідних порядках призначення та виплати.

Отже, аргументи позивачки про наявність підстав для застосування до неї положень Постанови №214, є помилковими.

Таким чином, суд зазначає, що відповідач діяв у спосіб та порядок, передбачений чинним законодавством України, та немає підстав визнавати протиправним рішення щодо припинення позивачці виплати державної допомоги та повернення надмірно виплаченої суми допомоги.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, бульв. Марії Примаченко, буд. 3; ) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 10.01.2025.

Суддя М.С. Лазаренко