Справа № 460/12562/24
Суддя: Жуковська О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/559/2/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Окренець Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Альонова Мар`яна Борисівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

1.1 Адвокат Альонова М.Б. звернулася у суд в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №1/345 від 03.10.2024. В обґрунтування позову вказує, що 03.10.2024 відповідачем було винесено постанову №1/345, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Вважає, що дана постанова винесена незаконно, без дослідження суб`єктивної сторони правопорушення та за відсутності доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення. В мотивувальній частині постанови зазначено, що позивач відмовився проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі направлення. Зазначає, що вказане правопорушення позивач не вчиняв, оскільки знятий з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Тому просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити та стягнути з відповідача судові витрати у справі.

1.2. Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_3 подано відзив на позовну заяву, згідно якого вважають, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими. У відзиві вказують, що згідно п. 6 ч. 6 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» виключенню з військового обліку підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. Проте дана норма втратила чинність 18.05.2024. Тому для поновлення на військовому обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 було запропоновано пройти ВЛК для визначення ступеня придатності та видано Направлення для проходження медичного огляду №2178. Від проходження медичного огляду позивач відмовився в категоричній формі, зміст направлення було зачитано позивачу в голос, про що було складено відповідний акт про відмову в отриманні направлення. У зв`язку із порушенням вимог закону відносно ОСОБА_1 03.10.2024 було складено протокол по факту відмови від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби. Копію протоколу позивачу було вручено під особистий підпис 03.10.2024, одночасно роз`яснено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, запропоновано також надати пояснення, однак жодних змістовних пояснень останнім надано не було. Також ОСОБА_1 було проінформовано про час та місце, коли відбудеться розгляд вказаного протоколу про адміністративне правопорушення. У визначений термін та час начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянуто протокол та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП та постановлено накласти штраф у розмірі 17000 грн. в присутності позивача. Постанова також була отримана позивачем особисто під підпис, жодних заяв, скарг чи заперечень під час розгляду справи від позивача не надходило. Тому, просять у позові відмовити у повному обсязі та вказати ОСОБА_1 суворо дотримуватися вимог чинного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, військовий обов`язок та військову службу.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 справу передано за підсудністю до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області. 11.12.2024 ухвалою Дубенського міськрайонного суду відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від сторін додаткових заяв та клопотань до суду не надходило.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби на підставі вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10.09.2020 за ст.. 307 ч. 3, 69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна з 10 вересня 2020 року по 02 січня 2024 року, що підтверджується довідкою про звільнення серії ХМЛ №34694 (а.с.12).

29.01.2024 ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 відповідно до Наказу МОУ №610 від 21.11.2017. У п.13 зазначеного посвідчення міститься відмітка «Взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 29.01.2024» та відмітка «Знято з виключенням з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 29.01.2024». Також у п. 14 Довідки зазначено «29.01.2024 виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про ВО і ВС». Згідно даної довідки ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд (а.с.11).

Згідно наданого позивачем витягу Резерв+, який сформовано 19.08.2024, зазначено: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , категорія обліку: не військовозобов`язаний та наявна відмітка «Виключено» (а.с.13).

03.10.2024 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу було виписано направлення №2178 на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби (а.с.41).

Згідно Акту від 03.10.2024 від отримання Направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби ОСОБА_1 відмовився в категоричній формі. Зміст Направлення доведено в усному порядку та зачитано в голос. Відповідальність за порушення вимог ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» доведено усно (а.с.42).

03.10.2024 заступником начальника - начальником мобілізаційного відділення майором ОСОБА_2 складено відносно ОСОБА_1 Протокол №345 з мотивацією, що відмовився проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Направлення на медичний огляд військово-лікарської комісією з метою визначення придатності до військової служби № НОМЕР_2 від 03.10.2024 без поважних причин, чим порушив абз.2, абз.4 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пп.4 п.1 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Додатку №2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 року№1487 та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. У протоколі повідомлено ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення: в цей же день 03.10.2024 о 17:20 год. Вказаний протокол було отримано ОСОБА_1 особисто, про що свідчить його підпис у відповідній графі (а.с.10).

Постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 №1/345 від 03.10.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. В мотивувальній частині постанови зазначено, що « ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Направлення на медичний огляд військово-лікарської комісією з метою визначення придатності до військової служби № НОМЕР_2 від 03.10.2024 без поважних причин, зміст направлення було зачитано усно, що підтверджується Актом №14435/1 від 03.10.2024.

Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. З 17.03.2014 року в Україні діє особливий період, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», з 24.02.2022 року в Україні оголошено загальну мобілізацію, після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2024 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» тому особливий період діє по даний час. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень» (а.с.8-9).

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України.

Відповідно до підпункту 2.4 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для проходження медичного огляду та проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

В період дії воєнного стану постанови ВЛК про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації дійсні протягом 1 року. Після закінчення даного строку військовозобов?язані підлягають повторному переогляду. Направлення на ВЛК може бути видане як з ініціативи начальника районного ТЦК та СП, так і за ініціативи самого військовозобов?язаного.

Згідно з пунктом 6 частини 6 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції станом на 04.05.2024) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

18.05.2024 набув чинності Закон України №3633-ІХ від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової мобілізації та військового обліку», яким п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виключено.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які були зняті, звільнені, але не виключені з військового обліку.

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно із ч.7 ст.1 вказаного Закону №2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

В цій же справі позивача притягнуто до відповідальності, оскільки він відмовився проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Направлення на медичний огляд військово-лікарської комісією з метою визначення придатності до військової служби. Однак, факт вчинення вказаного правопорушення позивачем повністю спростовується зібраними у справі доказами, зокрема судом встановлено, що ОСОБА_1 29.01.2024 був знятий з виключенням з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». «Виключений з військового обліку» означає, що особа втрачає статус військовозобов`язаного та на неї не поширюються обов?язки з військового обліку. Зокрема така особа не може бути призвана під час мобілізації, після виключення з обліку не зобов`язана проходити ВЛК, оновлювати облікові дані, такій особі не можна вручати повістку. Це поняття є постійним і особа не повинна знову ставати на військовий облік. Рішення про виключення з військового обліку є остаточним - особа не повинна знову ставати на військовий облік, окрім випадку, коли вона робить це добровільно.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які були зняті, звільнені, але не виключені з військового обліку Оскільки ОСОБА_1 був саме виключений з військового обліку, то повторному взяттю на такий облік він не підлягає. При цьому, суд звертає увагу, що позивач був виключений з військового обліку до внесення змін та втрати чинності п.6 ч. 6 ст. 37 вказаного закону.

Таким чином, позивач не мав обов`язку проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби для поновлення на військовому обліку, оскільки повторне взяття на військовий облік ОСОБА_1 на підставі нових законів, який вже був виключений з обліку є дією, яка погіршує його існуюче становище, та буде обмеженням його конституційних прав і свобод.

Відповідач діяв не на підставі закону, оскаржувана постанова незаконна і має бути скасована, а провадження закрите. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги обґрунтовані, їх необхідно задовольнити в повному обсязі.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір судового збору, який підлягає застосуванню у даній справі складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2025 році становить 605,60 грн.

Оскільки позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., наявні підстави для повернення останньому із державного бюджету 605,60 грн. надмірно сплаченого судового збору, а інші 605,60 грн. - стягнути із відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 205, 241-246, 286, 268-271 КАС України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Конституцією України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити: скасувати постанову №1/345 від 03.10.2024, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн., провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання АДРЕСА_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Альонова Мар`яна Борисівна, адреса, вул. Лисенка, 11 офіс6, м. Дубно, Рівненська область, електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Суддя О.Ю. Жуковська