Справа № 160/27524/24
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ремез К.І.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-
15.10.2024 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради з вимогами про:
- визнати неправомірними протокол Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради № 2 від 06.02.2024 в частині визначення індивідуальних потреб ОСОБА_1 , як отримувача соціальної послуги, на рівні: шкала оцінки можливості виконання елементарних дій - 46,5 балів, група рухової активності - IV, ступінь - 6, та складення індивідуального плану з надання соціальної послуги з догляду на професійній основі ОСОБА_1 протягом 104,31 годин на місяць;
- зобов`язати Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради визначити індивідуальні потреби ОСОБА_1 , як отримувача соціальної послуги, на рівні: шкала оцінки можливості - 28,5 балів, група рухової активності - V, ступінь - 8, починаючи з 06 лютого 2024 року та скласти індивідуальний план про надання соціальної послуги з догляду на професійній основі ОСОБА_1 протягом 360 годин на місяць, із застосуванням його з 06 лютого 2024 року.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , як законний представник звернулась в інтересах ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення з заявою, в якій просила переглянути ступінь індивідуальних потреб ОСОБА_1 , яка потребує надання соціальних послуг на професійній основі та визначити її потреби за шкалою оцінки можливості виконання елементарних та складних дій 28,5 балів, група рухової активності V ступень 8, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1040 від 06.10.2021. Лівобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради було відмовлено, оскільки рішення приймається комісією, порядком не передбачено повторне оцінювання індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 15.11.2024.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є законним представником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій з 28.06.2021 встановлена інвалідність з дитинства групи 1А з діагнозом дитячий церебральний параліч, подвійна геміплегія С80, що підтверджується наявними у справі доказами.
16.02.2024 ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила переглянути ступінь індивідуальних потреб ОСОБА_1 , яка потребує надання соціальних послуг на професійній основі та визначити її потреби за шкалою оцінки можливості виконання елементарних та складних дій 28,5 балів, група рухової активності V ступень 8, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1040 від 06.10.2021.
Листом від 27.02.2024 №А-7/01/09-24 Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради відмовлено у перегляді ступеню індивідуальних потреб, оскільки рішення приймається комісією, порядком не передбачено повторне оцінювання індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у перегляді ступеню індивідуальних потреб ОСОБА_1 , позивач звернулась з адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 6, 10, 15 частини першої статті 1 Закону України «Про соціальні послуги» надавачі соціальних послуг - юридичні та фізичні особи, фізичні особи - підприємці, включені до розділу «Надавачі соціальних послуг» Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг; отримувачі соціальних послуг - особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги; складні життєві обставини - обставини, що негативно впливають на життя, стан здоров`я та розвиток особи, функціонування сім`ї, які особа/сім`я не може подолати самостійно. Чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність; д) бездомність; е) безробіття; є) малозабезпеченість особи; ж) поведінкові розлади у дітей через розлучення батьків; з) ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання своїх обов`язків із виховання дитини; и) втрата соціальних зв`язків, у тому числі під час перебування в місцях позбавлення волі; і) жорстоке поводження з дитиною; ї) насильство за ознакою статі; й) домашнє насильство; к) потрапляння в ситуацію торгівлі людьми; л) шкода, завдана пожежею, стихійним лихом, катастрофою, бойовими діями, терористичним актом, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про соціальні послуги» суб`єктами системи надання соціальних послуг є: 1) уповноважені органи у сфері надання соціальних послуг; 2) отримувачі соціальних послуг; 3) надавачі соціальних послуг; 4) об`єднання працівників системи надання соціальних послуг; 5) об`єднання надавачів соціальних послуг; 6) об`єднання отримувачів соціальних послуг.
Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про соціальні послуги» до уповноважених органів системи надання соціальних послуг належать: 1) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення; 2) Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації; 3) виконавчі органи міських рад міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад.
Надавачі соціальних послуг провадять свою діяльність відповідно до законодавства про соціальні послуги, на підставі установчих та інших документів, якими визначено перелік соціальних послуг та категорії осіб, яким надаються такі послуги, за умови забезпечення їх відповідності критеріям діяльності надавачів соціальних послуг, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Надавачі соціальних послуг можуть належати до державного, комунального або недержавного секторів.
До надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору належать надавачі соціальних послуг, утворені органами, зазначеними у частині першій статті 11 цього Закону, діяльність яких фінансується за рахунок коштів відповідного бюджету/бюджетів.
До надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору належать: 1) установи/заклади надання соціальних послуг (стаціонарні, реабілітаційні, тимчасового перебування); 2) інші установи/заклади соціальної підтримки (обслуговування), у тому числі спеціалізовані служби підтримки осіб, постраждалих від домашнього насильства та насильства за ознакою статі.
З метою оптимізації та комплексного підходу до надання соціальних послуг можуть утворюватися комплексні установи/заклади надання соціальних послуг, структурні або відокремлені (територіальні) підрозділи яких надають різні соціальні послуги різним групам населення.
До надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.
Працівники надавачів соціальних послуг державного/комунального та недержавного секторів та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, забезпечують надання соціальних послуг на професійній основі відповідно до вимог цього Закону.
До працівників надавачів соціальних послуг державного/комунального та недержавного секторів належать фахівці та професіонали (соціальні працівники, фахівці із соціальної роботи, соціальні менеджери та інші) та соціальні робітники.
Кваліфікаційні вимоги до працівників надавачів соціальних послуг, порядок атестації фахівців та професіоналів надавачів соціальних послуг визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації фахівців та професіоналів надавачів соціальних послуг здійснюють заклади освіти (у тому числі заклади післядипломної освіти), що мають відповідну ліцензію, видану в установленому порядку. До підвищення кваліфікації зазначених фахівців та професіоналів можуть залучатися громадські об`єднання, міжнародні організації, благодійні, релігійні та неурядові організації, установи та організації, що мають досвід роботи з відповідними вразливими групами населення. Програми підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації таких осіб затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації соціальних робітників здійснюються шляхом формального або неформального професійного навчання відповідно до законодавства.
Фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, проходять підготовку та перепідготовку у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Уповноважені органи у системі надання соціальних послуг можуть проводити семінари, тренінги тощо для працівників, які надають соціальні послуги, та фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.
Оплата праці працівників надавачів соціальних послуг має забезпечувати належні матеріально-побутові умови для ефективної діяльності працівників, підвищувати престижність професії, сприяти підвищенню кваліфікації працівників.
Умови оплати праці працівників надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору визначаються Кабінетом Міністрів України. Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть встановлювати додаткові стимулюючі виплати працівникам надавачів соціальних послуг.
Фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: 1) особами з інвалідністю I групи; 2) дітьми з інвалідністю; 3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; 4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; 5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.
Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.
Розмір компенсації за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на непрофесійній основі, незалежно від кількості осіб, за якими здійснюється догляд, розраховується як різниця між прожитковим мінімумом на одну особу в розрахунку на місяць, встановленим законом на 1 січня календарного року, в якому надаються соціальні послуги, та середньомісячним сукупним доходом фізичної особи - надавача соціальної послуги за один квартал, який передує місяцю, що є попереднім до місяця звернення із заявою про згоду надавати соціальні послуги. Середньомісячний сукупний дохід фізичної особи - надавача соціальної послуги визначається шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-телекомунікаційними системами органів влади, підприємств, установ, організацій та обчислюється шляхом ділення середньомісячного сукупного доходу її сім`ї на кількість членів сім`ї, які включаються до її складу. Методика обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Розмір компенсації за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, визначається з розрахунку 70 відсотків мінімальної заробітної плати у погодинному розмірі за одну годину догляду за однією особою, але не більше 360 годин на місяць.
Компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, виплачується фізичним особам - надавачам соціальних послуг, які не перебувають у трудових відносинах, не є фізичними особами - підприємцями, не провадять незалежної професійної діяльності (наукової, літературної, артистичної, художньої, освітньої або викладацької, а також медичної, юридичної практики, у тому числі адвокатської, нотаріальної діяльності тощо), не перебувають на обліку як безробітні.
Компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, виплачується відповідно до тристороннього договору про надання соціальних послуг з догляду, що укладається у письмовій формі між фізичною особою - надавачем соціальних послуг з догляду, отримувачем соціальних послуг з догляду або його законним представником та структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міської ради міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад.
Однією з істотних умов такого договору є кількість годин надання соціальних послуг з догляду на місяць.
У разі введення надзвичайного або воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях компенсація за догляд, передбачена цією частиною, особам із числа внутрішньо переміщених осіб за новим місцем їх проживання/перебування разом із особами, за якими вони здійснюють догляд, призначається і виплачується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації за догляд затверджує Кабінет Міністрів України (стаття 13 Закону України «Про соціальні послуги»).
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1040 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі» затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі (далі Порядок №1040). Цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, пройшла підготовку та перепідготовку з основ догляду (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі) особам, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися (далі - соціальні послуги з догляду на професійній основі) та є: громадянами похилого віку; особами з інвалідністю; невиліковно хворими, а також хворими, що потребують тривалого лікування; дітьми з інвалідністю; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 9, ст. 306; 2020 р., № 12, ст. 481).
Відповідно до пункту 5 Порядку №1040 встановлено, що особи або законні представники осіб, які потребують надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, можуть обрати фізичну особу, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, із переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі (далі - перелік), який ведуть структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органи сільських, селищних, районних у містах (у разі утворення), міських рад (далі - уповноважений орган).
Особа або законний представник особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, подають уповноваженому органу заяву про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі за формою згідно з додатком 1 (далі - заява про потребу в наданні соціальних послуг).
Під час подання заяви про потребу в наданні соціальних послуг особою або законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, пред`являються:
паспорт громадянина України, для іноземців та осіб без громадянства - довідка про звернення за захистом в Україні/посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту/посвідчення біженця/паспортний документ іноземця та посвідка на тимчасове проживання або посвідка на постійне проживання;
документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, внесені до паспорта громадянина України, крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті.
До заяви про потребу в наданні соціальних послуг додаються:
висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду (далі - висновок про стан здоров`я), за формою, затвердженою МОЗ;
копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (для осіб з інвалідністю);
копія свідоцтва про народження дитини з інвалідністю віком до 18 років (за потреби);
копія медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років за формою, затвердженою МОЗ (за потреби);
довідка про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, видана лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу в порядку та за формою, встановленими МОЗ (за потреби);
копія рішення суду про обмеження цивільної дієздатності або визнання недієздатною особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на професійній основі (для недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена);
копія рішення суду або рішення органу опіки та піклування про призначення опікуна або піклувальника особі, якій надаються соціальні послуги з догляду на професійній основі (для опікунів або піклувальників).
Згідно до п.6 Порядку №1040 передбачено, що уповноважений повноважений орган протягом двох робочих днів після отримання заяви про потребу в наданні соціальних послуг особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника здійснює комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, за показниками згідно з додатком 2.
Комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника.
За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, уповноваженим органом готується висновок за формою згідно з додатком 2.
Якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, їй установлено IV групу рухової активності (5 ступінь індивідуальної потреби), соціальні послуги з догляду на професійній основі можуть надаватися два - три рази на тиждень; IV групу рухової активності (6, 7 ступені індивідуальної потреби) - чотири - п`ять разів на тиждень; V групу рухової активності - шість - сім разів на тиждень (у разі потреби).
Уповноважений орган протягом одного робочого дня після підготовки висновку за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, надсилає такій особі або її законному представнику пропозицію щодо можливості надання соціальних послуг з догляду надавачем соціальних послуг (догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання) комунального чи недержавного сектору.
Якщо особа, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законний представник бажають отримати соціальні послуги догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання від надавача соціальних послуг комунального чи недержавного сектору, така особа або її законний представник протягом одного робочого дня після отримання відповідної пропозиції повідомляють про це уповноваженому органу для організації надання соціальних послуг.
У разі відмови особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника від надання соціальних послуг догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання надавачем соціальних послуг комунального чи недержавного сектору уповноважений орган може відмовити такій особі або її законному представнику в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі, про що протягом одного робочого дня повідомляє особі або її законному представнику.
Якщо за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, уповноважений орган приймає рішення про надання таких послуг фізичною особою, такий орган протягом двох робочих днів після комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, надсилає письмове повідомлення фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, про вибір такої особи.
Фізична особа, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, не пізніше трьох робочих днів після отримання повідомлення подає до уповноваженого органу заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі (далі - заява про згоду надавати соціальні послуги) за формою згідно з додатком 3.
У свою чергу, п. 10 Порядку № 1040 визначено, що відповідно до поданих заяв про потребу в наданні соціальних послуг та про згоду надавати соціальні послуги, документів та з урахуванням комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, уповноважений орган протягом десяти календарних днів готує договір про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі (далі - договір), що укладається у письмовій формі між фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, особою, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законним представником та уповноваженим органом за формою згідно з додатком 4.
Згідно із п.12 Порядку №1040 розмір компенсації відповідно до частини сьомої статті 13 Закону України Про соціальні послуги визначається з розрахунку 70 відсотків мінімальної заробітної плати у погодинному розмірі за одну годину догляду за однією особою, але не більше ніж 360 годин на місяць.
Кількість осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на професійній основі фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, не обмежується, але загальна кількість годин, за які нараховується компенсація, має становити не більше ніж 360 годин на місяць.
Компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі, призначається згідно з договором.
З аналізу наведених положень вбачається, що Порядок №1040 встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, пройшла підготовку та перепідготовку з основ догляду особам, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є законним представником, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій з 28.06.2021 встановлена інвалідність з дитинства групи 1А, що підтверджується наявними у справі доказами.
16.02.2024 ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила переглянути ступінь індивідуальних потреб ОСОБА_1 , яка потребує надання соціальних послуг на професійній основі та визначити її потреби за шкалою оцінки можливості виконання елементарних та складних дій 28,5 балів, група рухової активності V ступень 8, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1040 від 06.10.2021.
Листом від 27.02.2024 № А-7/01/09-24 Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради відмовлено у перегляді ступеню індивідуальних потреб, оскільки рішення приймається комісією, порядком не передбачено повторне оцінювання індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі.
Проте, всупереч нормам п.6 Порядку №1040, відповідач протягом двох робочих днів після отримання заяви про потребу в наданні соціальних послуг особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі не здійснив комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, за показниками згідно з додатком 2.
З цього приводу суд зазначає, що не затвердження Міністерством охорони здоров`я форми висновку про стан здоров`я відповідно до п.5 Порядку №1040 не може позбавляти права на отримання особами, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, соціальних послуг з догляду на професійній основі, а особі, які є надавачами таких послуг відповідної компенсації.
Натомість, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як надавача соціальних послуг особі, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).
Підсумовуючи викладене, суд робить висновок, що відповідач, отримавши від ОСОБА_2 заяву про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі з доданим до неї документами допустив протиправну бездіяльність, яка виразилась у нездійсненні комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, прийняття рішення про надання таких послуг фізичною особою і подальшої реалізації, визначеного Порядком №1040 механізму призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі.
Натомість, зважаючи на те, що відповідно до вимог п.6-12 Порядку 1040 компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі передує укладення договору між такою особою і уповноваженим органом, який, в свою чергу, укладається на підставі проведення уповноваженим органом комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі за заявою про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі, прийняття рішення про надання таких послуг фізичною особою і отримання згоди фізичної особа, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі.
За таких обставин, належним способом відновлення порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо непроведення комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за заявою ОСОБА_2 від 16.02.2024 та зобов`язання повторно розглянути ступінь індивідуальних потреб ОСОБА_1 .
Питання щодо встановлення ступеню індивідуальних потреб за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями відповідача, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оцінка підставності висновку виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Тобто суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку ступеню індивідуальних потреб, оскільки це не входить до повноважень суду, а означені питання є дискреційними повноваженнями відповідача.
Відтак, суд не оцінює надану медичну документацію щодо діагнозу, оскільки це перебуває поза межами компетенції суду.
Враховуючи вищевикладене, вказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про перегляд ступеню індивідуальних потреб ОСОБА_1 , яка потребує надання соціальних послуг на професійній основі.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.
Керуючись ст. 9, 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задовільнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення, затверджене протоколом Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради № 2 від 06.02.2024, в частині визначення індивідуальних потреб ОСОБА_1 , як отримувача соціальної послуги.
Зобов`язати Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву про перегляд ступеню індивідуальних потреб від 16.02.2024 та ухвалити нове рішення в частині визначення індивідуальних потреб ОСОБА_1 , як отримувача соціальної послуги з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез