Справа № 933/916/24
Суддя: Попович І. А.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №933/916/24
Провадження № 2-а/933/1/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Попович І.А.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

секретаря

судового засідання - Камака О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду селища Олександрівка адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2024 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого просить скасувати постанову № 1893, винесену 26.11.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з закриттям провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді від 12.12.2024 року відкрито провадження по справі, з призначенням до судового розгляду на 13 год. 00 хв. 17 грудня 2024 року.

17.12.2024 року розгляд справи було відкладено на 15:00 год. 07 січня 2025 року, у зв`язку з клопотанням представника відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він офіційно працює на вугледобувному підприємстві ВП «Шахтоуправління «Новодонецьке» ДП «Добропілля-вуглевидобуток» прохідником. Починаючи з моменту введення воєнного стану, у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, та оголошенням загальної мобілізації, починаючи з лютого 2022 року і до теперішнього часу, має бронювання від призову на військову службу в особливий період, як працівник стратегічно важливої промислової галузі економіки України. У зв`язку зі змінами до чинного законодавства України, яким врегульовані питання мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період, він в належний спосіб, та своєчасно, оновив свої облікові дані через електронний кабінет військовозобов`язаного (мобільний застосунок Резерв+), про що має відповідний військово-обліковий документ. Також, йому відомо про обов`язок, як військовозобов`язаного, з`являтись за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце, зазначене в повістці, що він готовий був зробити, незважаючи на той факт, що він має бронювання від призову на військову службу. 20.11.2024 року його примусово було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками відділення поліції № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, які повідомили, що він не з`явився по повістці, у зв`язку з чим до них надійшло звернення про його примусове доставлення. Того ж дня, від відповідних посадовців він дізнався, що він повинен був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці № 6533 від 11.10.2024 року, яка була йому адресована через роботодавця, та нібито ним отримана. Він, у свою чергу, повідомив, що жодних повісток про виклик він не отримував, ухилятися не бажає, оскільки має бронювання та відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Незважаючи на це, 20.11.2024 року відносно нього було складено протокол № 1893 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В протоколі було зазначено, що розгляд справи відбудеться о 10:00 год. 26.11.2024 року в кабінеті № 1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . 26.11.2024 року він приїхав до ІНФОРМАЦІЯ_2 , куди його запросили на розгляд вказаного протоколу, але до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 його не впустили, повідомили, що юриста немає на роботі, та розгляд справи відкладається, та черговий сказав, що комісії не буде, він може їхати додому. Але, як пізніше він дізнався, саме цього дня, 26.11.2024 року, не повідомивши йому законні права, не вислухавши аргументи та пояснення, відносно нього начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було прийнято постанову за № 1893, та його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та піддано стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень. Оскаржувану постанову він отримав засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 07.12.2024 року.

З оскаржуваною постановою він категорично не згоден з причин її безпідставності та необґрунтованості. Вважає, що під час розгляду справи посадова особа відповідача безпідставно не допустила його до участі у розгляді справи, не роз`яснила його законні права, не встановила в належний спосіб всі суттєві обставини справи, не надала їм належної оцінки, в результаті чого було прийнято незаконне рішення по справі.

Просить суд скасувати постанову № 1893, винесену 26.11.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

18.12.2024 року до суду надійшов відзив на позовні заяву представника ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого вважає, що позов не підлягає задоволенню, у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю вимог. На обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 , отримавши повістку (акт про відмову в отриманні) від 20.05.2024 року керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 про прибуття за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. До відділу РУП ГУНП в Донецькій області направлено звернення, щодо доставлення громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 20.11.2024 року військовозобов`язаний доставлений (супроводжений) працівниками національної поліції. Таким чином, в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 20.11.2024 працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол № 1893, щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При складанні протоколу військовозобов`язаний був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, визначеними у ст. 63 Конституції України, ст. 256, 268 КУпАП. Військовозобов`язаний копію протоколу отримав особисто, у протоколі у полі "пояснень" надав особисті пояснення, а саме: «не отримував». Відповідно до протоколу до правопорушника доведено про розгляд справи, який призначено на 10:00 годину 26.11.2024 року під особистий підпис. Будучи ознайомленим про час, дату і місце розгляду справи, ОСОБА_1 26.11.2024 року на розгляд справи не прибув. Будь-яких клопотань, заяв, додаткових пояснень з приводу складеного протоколу та вчиненого правопорушення не надавав. Будь-яких клопотань, заяв, додаткових пояснень з приводу перенесення, відкладення розгляду справи не надавав. Копію постанови отримав особисто 07.12.2024 року.

Враховуючи викладені обставини, представник відповідача просить у задоволенні адміністративного позову, - відмовити в повному обсязі (а.с.32-42).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та зазначив, що 20.11.2024 року його примусово було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками відділення поліції № 1 Краматорського РУП, які повідомили, що він не з`явився по повістці, у зв`язку з чим до них надійшло звернення про його примусове доставлення. Того ж дня, від відповідних посадовців він дізнався, що він повинен був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці № 6533 від 11.10.2024 року, яка була йому адресована через роботодавця, та нібито ним отримана. Він повідомив працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , що жодних повісток про виклик він не отримував, ухилятися не бажає, він має бронювання та відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Незважаючи на це, 20.11.2024 року відносно нього було складено протокол № 1893 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в якому зазначено, що розгляд справи відбудеться о 10:00 год. 26.11.2024 року в кабінеті № 1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . 26.11.2024 року він приїхав до ІНФОРМАЦІЯ_2 , куди його запросили на розгляд вказаного протоколу, але до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 його не впустили, повідомили, що юриста немає на роботі, та розгляд справи відкладається, комісії не буде, він може їхати додому. Але, як пізніше він дізнався, саме 26.11.2024 року, не повідомивши йому законні права, не вислухавши аргументи та пояснення, відносно нього начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було прийнято постанову за № 1893, та його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та піддано стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень. Оскаржувану постанову він отримав засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 07.12.2024 року, з якою він категорично не згоден з причин її безпідставності та необґрунтованості. Вважає, що під час розгляду справи посадова особа відповідача безпідставно не допустила його до участі у розгляді справи, не роз`яснила його законні права, не встановила в належний спосіб всі суттєві обставини справи, не надала їм належної оцінки, в результаті чого було прийнято незаконне рішення по справі.

Просить суд скасувати постанову № 1893, винесену 26.11.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. 18.12.2024 року на електронну адресу суду було надіслано заяву, в якій представник відповідача просить справу розглянути в порядку письмового провадження. Також, 18.12.2024 року на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву, за змістом якого у задоволенні адміністративного позову представник відповідача просить відмовити в повному обсязі (а.с.32-42,46,71).

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2024 року стрільцем помічником гранатометника 2 відділення охорони взводу охорони оператора групи зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 складено протокол № 1893 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 про те, що він отримавши повістку від 11.10.2024 року за № 6533 керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 про прибуття за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП.

До Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області 15.10.2024 року за вих. № 08/16059 направлено звернення, щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 20.11.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 доставлений працівниками Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області. Таким чином, в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП

Протокол містить відомості про роз`яснення ОСОБА_1 ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 26.11.2024 року, о 10 год. 00 хв., в кабінеті № 1 в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ).

У протоколі в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено: «Не отримував».

Копію протоколу № 1893 від 20.11.2024 року ОСОБА_1 отримав 20.11.2024 року.

Протокол підписано особою, що притягається до адміністративної відповідальності, та особою, яка склала протокол (а.с.13).

26.11.2024 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесена постанова № 1893 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1 , якою накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 отримавши повістку від 11.10.2024 року за № 6533 керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 про прибуття за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП.

До Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області 15.10.2024 року за вих. № 08/16059 направлено звернення, щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 20.11.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 доставлений працівниками Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області. Таким чином, в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП

У постанові відсутні відомості, щодо отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови (а.с.14).

Згідно копії паспорта громадянина України, та витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.6-8).

Як вбачається з тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 22.03.2018 року, призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зарахований у запас. У графі «придатність до проходження військової служби за станом здоров`я» вказано: непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Підлягає повторному медичному пересвідченню у 2023 році. Тимчасове посвідчення видано згідно наказу МОУ № 610 від 21.11.2017 року (а.с.9).

Згідно військово-облікового документу Резерв+, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уточнив свої дані 10.12.2024 року (а.с.10).

Відповідно довідки № 289/5291 військово-лікарської комісії, було проведено медичний огляд ВЛК КНП «Міська лікарня № 2» КМР 20.11.2024 року, відповідно до якого солдат ОСОБА_1 , 1987 року народження, - «Здоровий. Придатний до військової служби»(а.с.11).

Згідно витягу з наказу Мінекономіки про бронювання, військовозобов`язаному ОСОБА_1 , 1987 року народження, номер військово-облікової спеціальності (профіль) № 957, військове звання солдат, що працює прохідником у ВП «Шахтоуправління «Новодонецьке» ДП «Добропіллявугілля-видобуток», відповідно до наказу № 20772 від 09.08.2024 року надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 22.01.2025 року (а.с.12).

Копія справи № 1893 про адміністративне правопорушення, вчинене громадянином ОСОБА_1 за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, направленої до суду представником відповідача 19.12.2024 року, а саме: постанова № 1893 від 26.11.2024 року, за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; протокол № 1893 від 20.11.2024 року за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; облікова картка відносно ОСОБА_1 ; копія паспорту громадянина України відносно ОСОБА_1 ; звернення до Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області 15.10.2024 року за вих. № 08/16059, щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , повістка № 6533 на ім`я ОСОБА_1 , про виклик ІНФОРМАЦІЯ_6 на 10:00 год. 11.10.2024 року; акт відмови від отримання повістки від 09.10.2024 року ОСОБА_1 , відповідно до якого текст повістки ОСОБА_1 було доведено (озвучено) на ВП «ШУ «Новодонецьке» ДП «Добропіллявугілля-видобуток», де він працює; розпорядження начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 08.10.2024 року № 08/15714, направлене директору ВП «ШУ «Новодонецьке», про здійснення оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та забезпечити їх прибуття 11.10.2024 року о 09:00 год. за адресою: АДРЕСА_3 ; повідомлення директора ВП «ШУ «Новодонецьке» ДП «Добропіллявугілля-видобуток» від 10.10.2024 року, щодо ознайомлення ОСОБА_1 з наказом № 824К від 09.10.2024 року, та відмова його від підпису, про що складено відповідний акт, а також, складено відповідний акт про відмову ОСОБА_1 від отримання повістки № 6533 від 27.09.2024 року. Крім того, директором підприємства зазначено, що працівники, котрі не з`явилися на виклик до ТЦК та СП згідно розпорядження № 08/15714 від 08.10.2024 року, без поважних причин, просить притягнути їх до відповідальності, згідно діючого законодавства; витяг з наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 36 від 29.04.2024 року «Про внесення змін до раніше виданого наказу», щодо призначення відповідальними за виявлення та складання протоколів про адміністративні правопорушення (а.с.56-68).

Правовідносини, що склалися між сторонами стосуються притягнення до адміністративної відповідальності громадян за порушення законодавства про проходження військової служби, мобілізації та військового обліку.

Зазначені правовідносини регулюються наступними правовими нормами.

За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як визначено ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За приписами частини першої статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Приписами ст. 278 КУпАП унормовано, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП України передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднене Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, відповідно до статті 210-1 КУпАП, встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд не приймає доводів позивача про те, що він не отримував повістку від відповідача, оскільки зазначені доводи спростовані відповідачем у судовому засіданні, який на підставі долучених письмових доказів довів, що повідомлення позивача про необхідність явки до ТЦК відбулося відповідно до вимог п. 13 розділу «Проведення призову на військову службу під час мобілізації, оповіщення та прибуття резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації» ПОРЯДКу проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого КМУ 16.05.2024 року за № 560 (а.с.64-67), відповідно до якого:

Керівники підприємств, установ, організацій з отриманням розпорядження відповідного голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування:

видають наказ керівника підприємства (установи, організації) про проведення оповіщення резервістів та військовозобов`язаних, у якому зазначаються підстава та мета видання, перелік осіб, які підлягають оповіщенню, дата, час та місце їх прибуття, способи доставки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який надіслав розпорядження, відповідальні особи за здійснення оповіщення, порядок здійснення контролю за оповіщенням та прибуттям військовозобов`язаних, інші питання;

організовують через відповідальних осіб здійснення оповіщення у робочий час працівників підприємства (установи, організації) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис;

здійснюють на підприємстві (в установі, організації) інформаційне забезпечення призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації;

повідомляють письмово у триденний строк районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про результати оповіщення та виконання резервістами та військовозобов`язаними вимог законодавства;

забезпечують прибуття резервістів та військовозобов`язаних шляхом їх перевезення від підприємства (установи, організації) до пунктів збору районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або військових частин чи звільнення їх від виконання обов`язків з урахуванням часу, необхідного для прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та у разі потреби часу на зворотній шлях;

невідкладно інформують відповідний районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про працівників, які відмовилися від отримання повісток, та працівників, які написали заяви про звільнення.

Разом з тим у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Він з`явився до відповідача для участі у розгляді протоколу, однак, його безпідставно не допустили до участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надали можливість висловити свої заперечення проти обставин, які стали підставою для притягнення до адміністративної відповідальності та долучити додаткові докази, які, як він вважає, доводять його невинуватість в інкримінованому правопорушенні.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів та пояснень, право на захист.

Доводи позивача є обґрунтованими в частині порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Відзив відповідача та письмові докази долучені до нього не містять належних доказів, що оскаржувана постанова прийнята у спосіб, який передбачений нормами КУпАП. Зокрема, оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушено його право на особисту участь при розгляді справи.

Оскаржувана постанова не містить відомостей про те, чи приймав ОСОБА_1 участь при розгляді посадовою особою справи про адміністративне правопорушення, у постанові відсутні відомості про підстави розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, що на переконання суду, є доказом на підтвердження доводів позивача про ненадання йому можливості прийняти участь при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч.1,2 ст.76 КАС України).

Відповідач у своєму відзиві, та доданих до нього письмових доказах, не спростував зазначені доводи позивача про ненадання йому можливості прийняти участь при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Суть судового контролю під час розгляду даної справи полягає в тому, щоб оцінити підставу винесення спірної постанови саме на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення. Суд не повинен перебирати на себе не владні функції і фактично здійснювати замість компетентного органу (посадової особи) розслідування або ж дослідження доказів, які не були зібрані, та не могли бути враховані ним до моменту винесення постанов.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, при винесенні спірної постанови начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 від 26.11.2024 року № 1893, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, при розгляді справи були порушені права позивача, передбачені ст. 286 КУпАП, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, чим порушено норми процесуального права, які є підставою для скасування постанови.

Водночас, підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, як просить позивач, суд не знаходить, оскільки вирішення цього питання є передчасним, та вважає, що виявлені судом порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення допущені відповідачем, можуть бути усунені під час нового розгляду справи відповідачем, у зв`язку з чим справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1КУпАП стосовно ОСОБА_1 необхідно направити на новий розгляд до уповноваженої посадової особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 73,77,90, 241-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, - задовольнити частково.

Постанову № 1893 від 26.11.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 07 січня 2025 року.

Повний текст рішення суду складено 10 січня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Олександрівського

районного суду І.А. Попович