Справа № 420/38825/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

07 січня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши заяву представника відповідача, про розгляд справи за правилами загального позовного провадження по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 15-А, ) про визнання протиправними накази та зобов`язати вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 16.12.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Одеській області від 28 листопада 2024 року №3016 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області», від 09 грудня 2024 року №1947 о/с, яким капітана поліції ОСОБА_1 (0002490), заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, з 09 грудня 2024 року звільнено зі служби за п.6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту національної поліції України);

2. Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області з 09 грудня 2024 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2024 року у справі №420/18087/21 ОСОБА_1 було поновлено наказом ГУНП в Одеській області від 17 квітня 2024 року №554 о/с з 25 вересня 2021 року на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. В зв`язку з чим, ОСОБА_1 17 квітня 2024 року надав рапорт на ім`я начальника ГУНП в Одеській області, у якому просив звільнити його від виконання службових обов`язків із зберіганням місця роботи та посади у зв`язку з призовом на військову службу по мобілізації. Однак після поновлення ОСОБА_1 ГУНП в Одеській області повторно звільнило ОСОБА_1 зі служби в поліції наказом ГУНП в Одеській області від 19 квітня 2024 року №566 о/с. Таке звільнення ОСОБА_1 вважав протиправним, оскільки його призов на військову службу був наслідком саме незаконного звільнення зі служби в поліції, тому звернувся з позовом до Одеського окружного адміністративного суду, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 19 квітня 2024 року №566 о/с «По особовому складу», яким капітана поліції ОСОБА_1 (0002490), заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області з 19 квітня 2024 року звільнено зі служби за п.8 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій). Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року у справі №420/13912/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби задоволено. 04 жовтня 2024 року ОСОБА_1 прибув до відповідача та був ознайомлений з наказом про поновлення. ОСОБА_1 отримав наказ начальника ГУНП в Одеській області від 28 листопада 2024 року №3016 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області», згідно п.1 якого за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився в грубому порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 5, 13 частині третьої статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, пунктів 1, 2, 6 частини першої статті 18, частини першої статті 64, частини першої статті 66 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580- VIII, пункту 7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2018 року №893 до капітана поліції ОСОБА_1 (0002490), заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби. В подальшому ОСОБА_1 отримав копію наказу ГУНП в Одеській області від 09 грудня 2024 року №1947 о/с, згідно якого капітана поліції ОСОБА_1 (0002490), заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту національної поліції України). ОСОБА_1 вважає, що навіть зміст зазначених наказів ГУНП в Одеській області свідчить про їх незаконність, порушення вимог діючого законодавства.

18.12.2024 ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ; відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними накази та зобов`язати вчинити певні дії; ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та витребувано у відповідача докази по справі.

03.01.2025 до суду надійшло клопотання (вхід.№ЕС/1117/25) представника відповідача про розгляд справи у порядку загального провадження в порядку загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, яке обґрунтоване тим, що враховуючи те, що предметом спору даної справи є оскарження наказу ГУНП в Одеській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції, що в свою чергу, викликає необхідність ретельного з`ясування обставин у справі у вигляді надання пояснень сторонами, поставлення питань до сторін з метою з`ясування істини та позиції сторін, а також обставин, підтверджують законність видання оскаржуваних наказів. Враховуючи характер спірних правовідносин, обсяг доказів у справі, необхідність дослідження матеріалів, що слугували підставою для видання оскаржуваного наказу, необхідності задати позивачу питання, допитати свідків, доведення певних обставин B судовому засіданні можна дійти ґрунтовного висновку про необхідність призначення даної справи в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Просить перейти із спрощеного позовного провадження справи № 420/38825/24 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши отримане клопотання, суд приходить до наступного.

Одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно ч.1 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч.5 ст.12 КАС України умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1-3, 6 ст. 12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до 1-3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

За загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).

Суд зазначає, що спір у даній справі не відноситься до справ, які згідно ч. 4 ст. 12 КАС України розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зазначає, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які можуть бути висловлені нею у відзиві на позов чи запереченнях на відповідь на відзив (за умови його подання), не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Ця справа не належить до категорії тих, які мають розглядатись виключно за правилами загального позовного провадження у значенні згаданих статей, а отже, вона може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, враховуючи предмет розгляду, характер спірних правовідносин та правові позиції сторін, суд приходить до висновку про відсутність необхідності розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до п.3 ч.3 ст.44 КАС України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Тобто, у разі необхідності, учасники справи мають право викласти свої пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб у письмовому вигляді, які будуть враховані судом при прийнятті рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 243, 248, 256, 262 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання (вхід.№ЕС/1117/25 від 03.01.2025) представника відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області, про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА