Справа № 560/2652/24
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2652/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

09 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що його заява була розглянута із значним пропуском встановленого Земельним кодексом України строку. Внаслідок чого до спірних правовідносин були застосовані норми законодавства, які встановлюють обмеження у відносинах безоплатної приватизації громадянами державних та комунальних земель через введення на території України воєнного стану.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу та додаткові пояснення, в яких просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

У зв`язку із ненаданням Головним управлінням Держгеокадастру в Хмельницькій області дозволу на розроблення проєкту землеустрою, а також мотивованої відмови у його наданні, позивач, керуючись нормами Земельного кодексу України, звернувся до землевпорядної організації щодо розроблення технічної документації із землеустрою.

ФОП ОСОБА_2 на замовлення позивача розробив проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

20.01.2022 Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області внесені до Державного земельного кадастру відомості про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру.

31.01.2022 позивач подав до відповідача заяву про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення та безоплатну передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером :04:029:0012, площею 1,8677 га, цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування якої за межами населених пунктів Ізяславської міської ради, Шепетівського району, Хмельницької області.

12.05.2022 рішенням двадцять першої сесії Ізяславської міської ради восьмого скликання №9 позивачу відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :04:029:0012, у зв`язку із забороною безоплатної передачі земель комунальної власності у приватну власність відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану".

14.07.2023 позивач повторно подав на розгляд відповідача заяву про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатне передання у власність земельної ділянки з кадастровим номером :04:029:0012, площею 1,8677 га, цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування якої за межами населених пунктів Ізяславської міської ради, Шепетівського району, Хмельницької області.

06.09.2023 рішенням сорок третьої сесії Ізяславської міської ради восьмого скликання №36 позивачу відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :04:029:0012, у зв`язку із тим, що:

- договір на виконання робіт із землеустрою, у випадку розроблення проєкту землеустрою без надання дозволу, укладений із порушенням термінів передбачених статтею 118 Земельного кодексу України (в редакції 2020 року);

- безоплатна передача земель комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі під час дії воєнного стану заборонена.

Позивач оскаржив вказане рішення до суду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно з пунктами "а", "б" статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частинами першою, другою статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт "в" частини третьої статті 116 Земельного кодексу України).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до положень частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету,

Підставою для відмови позивачу у передачі земельних ділянок у власність є те, що:

- договір на виконання робіт із землеустрою, у випадку розроблення проєкту землеустрою без надання дозволу, укладений із порушенням термінів передбачених статтею 118 Земельного кодексу України (в редакції 2020 року);

- безоплатна передача земель комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі під час дії воєнного стану заборонена.

Згідно з абзацом першим пункту 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Як вірно вказав суд першої інстанції, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до абзацу третього пункту 7 статті 118 Земельного кодексу України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Тобто, як вірно вказав суд, позивач мав право до 26.12.2020 замовити розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та повинен був письмово повідомити орган виконавчої влади про це з додаванням до повідомлення договору на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Аналіз положень абзацу 3 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України дає підстави для висновку, що зацікавлена особа має право замовити проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу протягом одного місяця від дня закінчення місячного строку з часу реєстрації клопотання у відповідному уповноваженому органі. Місячний строк, упродовж якого особа може реалізувати це право, є присічним. Відтак, нездійснення права замовити проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у цей строк призводить до припинення цього права.

З матеріалів справи вбачається, що у проєкті землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області в пояснювальній записці зазначено, що проєкт землеустрою розроблено на підставі договору №01-02 від 29.01.2021.

Крім того, у проєкті землеустрою міститься договір на виконання робіт №17/3/1 від 17.03.2020, за яким виконавець ФОП ОСОБА_2 зобов`язався розробити проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області в кількості 1 шт.

Тобто, Договір на виконання робіт із землеустрою, укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_2 - виконавцем робіт із землеустрою, у випадку розроблення проєкту землеустрою без надання дозволу, укладений з порушенням термінів, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України (в редакції 2020 року), що є невідповідністю положень проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 109 порядку ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 (в редакції на час реєстрації земельної ділянки), державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою:

1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності);

4) замовника технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву);

5) власника земельної частки (паю) або його спадкоємця (у разі формування земельної ділянки в порядку виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв);

6) особи, визначеної частиною першою статті 118 ЗК України, у тому числі власника нерухомого майна (будівлі, споруди), розташованої на земельній ділянці, що надається (передається) із земель державної чи комунальної власності, або його спадкоємця.

Згідно пункту 110 Порядку, для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, в електронній формі подаються:

1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22;

2) документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки;

3) електронний документ.

Згідно з пунктом 110 Порядку заявники, зазначені у пункті 109 цього Порядку, через уповноважених ними осіб, які є сертифікованими інженерами-землевпорядниками та розробниками відповідної документації із землеустрою, мають право надсилати документи, зазначені у пункті 110 цього Порядку, Державному кадастровому реєстраторові в електронній формі з накладеним електронним підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, з використанням кваліфікованої електронної позначки часу засобами телекомунікаційного зв`язку та отримувати документи, зазначені в абзаці шостому пункту 73, підпунктах 4 і 6 пункту 75, пункті 77, підпункті 1 пункту 87 цього Порядку, в електронній формі з накладеним кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора.

Нормами пункту 110 Порядку передбачено, що заява про державну реєстрацію земельної ділянки з доданими документами подається відповідним сертифікованим інженером-землевпорядником від імені замовника з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, у тому числі через веб-сторінку Держгеокадастру.

Під час подання заяви сертифікований інженер-землевпорядник за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на веб-сторінці Держгеокадастру вносить погоджену відповідно до законодавства документацію із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі відповідно до вимог Закону України "Про землеустрій" та у формі електронного документа відповідно до вимог Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, доданий позивачем, свідчить про те, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :04:029:0012 проводилась на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, а не на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства.

Вищевказана технічна документація розроблена 01.10.2021, що вказує на невідповідність Витягу проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, який поданий позивачем на затвердження.

06.09.2023 рішенням сорок третьої сесії Ізяславської міської ради восьмого скликання позивачу було відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Підставою для відмови слугував той факт, що Договір на виконання робіт із землеустрою, укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_2 - виконавцем робіт із землеустрою, у випадку розроблення проєкту землеустрою без надання дозволу, укладений з порушенням термінів, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України (в редакції 2020 року), що є невідповідністю положень проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірне рішення сорок третьої сесії восьмого скликання Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області від 06.09.2023 №36 в частині відмови у затвердженні проєкту землеустрою та передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :04:029:0012, площею 1,8677 га, цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування якої: за межами населених пунктів Ізяславської міської ради, Шепетівського району, Хмельницької області прийняте правомірно, відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п. 2 ч.5 ст. 328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Залімський І. Г.