Справа № 280/10304/24
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 січня 2025 року о/об 09 год. 45 хв.Справа № 280/10304/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (надалі відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправною та скасувати відмову Військової частини НОМЕР_2 у розгляді рапорту №1453/1864 від 26.06.2024, яка оформлена листом №03/956 від 03.09.2024; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 повторно розглянути рапорт №453/1864 від 26.06.2024.

У позовній заяві зазначено наступне: «… 16.04.2024 ОСОБА_1 (далі - Позивач) потрапив в дорожньо-транспортну пригоду (далі - дтп) під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із військовою службою, що спричинило наслідки середнього ступеня важкості, а саме: - Т06.8 - Інші уточнені травми з залученням декількох ділянок тіла, ЗЧМТ.СГМ (16,04,2024); - забійна рвана рана м`яких тканин правої щоки; - часткова екстратакція 5 зуба верхньої щелепи зліва; - забій, садна м`яких тканин в ділянці правого плечевого суглобу; - забій мягких ткакин спини справа; - забій м`яких тканин нижніх кінцівок. Позивач отримав низку травм, які включають ушкодження м`яких тканин на обличчі, верхній та нижній кінцівках, а також у ділянці спини та правого плечового суглобу. Ушкодження характеризуються як рвані рани, забої, садна та інші пошкодження, що залучають кілька ділянок тіла. Окрім цього, зафіксовано часткову втрату зуба, що також пов`язано з отриманими травмами. Наявність закритої черепно-мозкової травми (ЗЧМТ) та струс головного мозку (СГМ) вказує на суттєве пошкодження голови, що входить до комплексу отриманих тілесних ушкоджень. … У відповіді на адвокатський запит №03/1042 від 27.09.2024 Відповідач, замість того щоб надати запитувану інформацію та копії документів, що стосуються конкретних рапортів (рапорт №1453/2571 від 30.08.2024 та №1453/2605 від 02.09.2024), продубльовав відповідь з листа №3/956 від 03.09.2024. Така поведінка Відповідача може бути розцінена як бездіяльність та нехтування своїми обов`язками та підтвердженням факту систематичного порушення прав Позивача. …».

Позивач просив позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду відзиви на позовну заяву, в яких зазначено наступне: «… 16.04.2024року під час проходження військової служби ОСОБА_1 низку травм, які включають ушкодження м`яких тканин на обличчі, верхніх та нижніх кінцівках, а також у ділянці спини та правого плечового суглобу. Позивач був направлений на лікування до військово медичного центру Північного регіону. Згідно з виписки медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4478 з 16.04.2024 по 23.04.2024 ОСОБА_1 перебував на лікуванні. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, на підставі направлення від військової частини НОМЕР_2 № 1643/1432м/с від 28.05.2024року, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 156 від 03.06.2024року позивач вибув на госпіталізацію до військової частини НОМЕР_4 . Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення № 361 в період з 14.06.2024року по 29.06.2024року ОСОБА_1 перебував на лікуванні в КНП «Госпіталь ветеранів війни» ЗОР. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 26.06.2024року звернувся з рапортом до військової частини НОМЕР_2 з проханням направити його до військового шпиталю у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. До рапорту були додані Виписка з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого (без реєстраційного номера, дати поступлення та виписки) видана КЗ «ЦПМСД 10» із зазначенням, що військовослужбовець «Продовжує лікування» та консультативний висновок спеціаліста від 24.06.2024року виданий КНП «ЗОКЛ» ЗОР м. Запоріжжя з наданими рекомендаціями (нагляд сімейного лікаря, ендокринолога, дієта, контроль показників, медикаментозна терапія, консультація спеціалістів). Відповідно до Закону України «Про основи Законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992року № 2801 із змінами та доповненнями спеціалізована медична допомога - медична допомога, що надається в амбулаторних або стаціонарних умовах лікарями відповідної спеціалізації (крім лікарів загальної практики - сімейних лікарів) у плановому порядку або в екстрених випадках і передбачає надання консультації, проведення діагностики, лікування та профілактики хвороб, травм, отруєнь, патологічних і фізіологічних (під час вагітності та пологів) станів, у тому числі із застосуванням високотехнологічного обладнання та/або високоспеціалізованих медичних процедур високої складності; направлення пацієнта відповідно до медичних показань для надання спеціалізованої медичної допомоги з іншої спеціалізації. Надання спеціалізованої медичної допомоги забезпечують заклади охорони здоров`я в стаціонарних та амбулаторних умовах. Спеціалізовану медичну допомогу також можуть надавати лікарі, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи - підприємці. Лікуючим лікарем з надання спеціалізованої медичної допомоги є лікар закладу охорони здоров`я, у якому надається така допомога, або лікар, що провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа - підприємець, які отримали підготовку за відповідною спеціальністю (крім спеціальності "загальна практика - сімейна медицина"). Порядок направлення пацієнтів відповідно до медичних показань до закладів охорони здоров`я, що забезпечують надання спеціалізованої медичної допомоги, а також порядок надання такої допомоги визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Відповідно до пункту 5 розділу 1, пунктів 1,4 розділу 2 Поряду направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які в установленому законом порядку одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та надають медичну допомогу відповідного виду затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 586 від 28.02.2020року ініціатор направлення - лікар, який надає первинну медичну допомогу і про вибір якого пацієнтом подана відповідна декларація згідно із законодавством чи інший лікуючий лікар пацієнта, який приймає рішення про направлення. Ініціатор направлення приймає рішення про направлення на підставі оцінки стану здоров`я пацієнта, наявності медичних показань для отримання відповідних послуг, відповідно до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я та з урахуванням порядків надання медичної допомоги відповідного виду. Направлення на отримання медичних послуг в стаціонарних умовах (далі - госпіталізація) здійснюється за наявності таких підстав: 1) гостре захворювання та/або стан, травма, опіки, відмороження, отруєння, загострення хронічного захворювання, що потребує оперативного лікування або цілодобового інтенсивного лікування чи спостереження; 2) потреба в стаціонарній паліативній допомозі; 3) ускладнений перебіг вагітності та пологи; 4) проведення проти рецидивного курсу лікування чи медичної реабілітації, у разі неможливості надання відповідних послуг в амбулаторних умовах; 5) необхідність у застосуванні високоспеціалізованих, високотехнологічних методів діагностики та лікування, що не можуть проводитись в амбулаторних умовах; 6) переведення пацієнта, якого госпіталізовано до одного суб`єкта господарювання, на медичне обслуговування в стаціонарних умовах до іншого суб`єкта господарювання. згідно пункту 8, розділу ІІ Порядку, ініціатори направлення, які працюють у суб`єктів господарювання, створюють направлення пацієнта в паперовій або електронній формі або вносять запис про направлення пацієнта до системи в установленому законодавством порядку. У разі погіршення стану здоров`я, а саме необхідності екстреної медичної допомоги, кожен громадянин України та будь яка інша особа мають право звернутися за отриманням екстреної медичної допомоги до найближчого відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги чи іншого закладу охорони здоров`я, який може забезпечити надання такої допомоги; повідомити лікуючого лікаря або працівників найближчого закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування про свій невідкладний стан або про невідкладний стан іншої людини (Закон України № 5081-VI від 05.07.2012 Про екстрену медичну допомогу). Таким чином право військовослужбовця не було порушено, так як на момент подачі рапорту він отримував медичну допомого у КЗ «ЦПМСД» м. Запоріжжя. У зв`язку з позитивною динамікою, після закінчення курсу лікування 29.06.2024року був виписаний, що підтверджено випискою з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення № 361, та повідомленням військової частини НОМЕР_4 вх. № 6754 від 29.06.2024року. Після закінчення курсу лікування, та виписки з лікувального закладу 29.06.2024року ОСОБА_1 відомостей про продовження лікування до Військової частини НОМЕР_2 не надавав. До цього часу ОСОБА_1 для продовження проходження військової служби після завершення лікування не повернувся. Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 № 221 від 07.08.2024року ОСОБА_1 військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 з 06.08.2024року вважається таким, що не прибув після лікування, (самостійно залишив частину) з 07.08.2024року знято з усіх видів забезпечення, виключений з продовольчого забезпечення військової частини НОМЕР_2 з 04.08.2024року. За наведених обставин військова частина НОМЕР_2 вважає, що жодними своїми рішеннями, діями та бездіяльністю не порушувала охоронюваних законом прав та охоронюваних законом інтересів позивача, позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що не підлягають задоволенню. …».

Відповідач проти позову заперечував.

Судом вивчено відповідь позивача на відзив відповідача на позовну заяву.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Позивач на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 03.06.2024 за №156 вибув на лікування до Військової частини НОМЕР_4 у АДРЕСА_3 за Направленням ВЧ НОМЕР_2 від 28.05.2024 за №1643/1432м/с на госпіталізацію.

ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні до 29.06.2024.

У Рапорті ОСОБА_1 від 26.06.2024 на адресу командира ВЧ НОМЕР_2 зазначено: «… РАПОРТ Прошу направити мене до військового шпиталю в зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Направлення прошу вислати засобами СЕДО до ІНФОРМАЦІЯ_2 . До рапорта додаю: 1.Виписка із мед.карти. 2.Консультаційний висновок спеціаліста. … ІНФОРМАЦІЯ_3 №1453/1864 від 26.06.2024 9:07:01 арк./ …».

У листі ВЧ НОМЕР_2 від 03.09.2024 за №03/956 на адресу адвоката Гребнєва І.І. зазначено: «… На Ваш адвокатський запит від 29.08.2024 щодо надання інформації стосовно розгляду рапорту солдата ОСОБА_2 про надання направлення на лікування до військового шпиталю який надійшов до військової частини НОМЕР_2 з ІНФОРМАЦІЯ_2 вих.№ 1453/1864 від 26.06.2024 повідомляю, що вищевказаний рапорт був розглянутий командуванням військової частини НОМЕР_2 . За результатами розгляду надаю наступну інформацію: Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 №156 від 03.06.2024 солдат ОСОБА_3 вважається таким, що вибув на лікування до військової частини НОМЕР_4 в АДРЕСА_3 на підставі направлення №1643/1432м/с від 28.05.2024. Відповідно до повідомлення військової частини НОМЕР_4 вх.№6754 від 29.06.2024 датою виписки з лікувального закладу солдата ОСОБА_2 є 28.06.2024. Отже, вищевказаний військовослужбовець на час звернення до командира військової частини НОМЕР_2 ще проходив лікування у військовій частині НОМЕР_4 , що унеможливлювало видачу направлення до військового шпиталю. Також повідомляю, що після проходження лікування солдат ОСОБА_3 до військової частини так і не з`явився також не надав підтверджуючих документів, згідно яких він продовжив лікування у зв`язку з чим, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 №221 від 07.08.2024, вищевказаний військовослужбовець вважається таким, що не прибув після проходження лікування до тимчасового місця дислокації підрозділу. …».

Судом досліджено всі документи, наявні у даній адміністративній справі.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За ч.1 ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Згідно з ст.14 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України», затвердженого 24.03.1999 Законом України №548-XIV (надалі «Статут внутрішньої служби Збройних Сил України»), із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником (ст.31 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України»).

Як зазначено у ст.110 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України», затвердженого 24.03.1999 Законом України №551-XIV (надалі «Дисциплінарний статут Збройних Сил України»), усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі: прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.

Заява чи скарга з інших питань службової діяльності подається безпосередньому командирові (начальникові) тієї особи, дії якої він оскаржує, а в разі, якщо особи, які подають скаргу, не знають, з чиєї вини порушені їх права, заява чи скарга подається в порядку підпорядкованості. У такому самому порядку подаються пропозиції (ст.111 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України»).

Пропозиція, заява чи скарга вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, вжито необхідних заходів або надано вичерпні відповіді. Відмова у вирішенні питань, викладених у пропозиції, заяві чи скарзі, доводиться до відома військовослужбовців, які їх подали, у письмовій формі з посиланням на акти законодавства із зазначенням причин відмови та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (ст.117 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України»).

Згідно з ст.12 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Відповідно до ст.254 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

За ст.259 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» у медичному пункті військової частини проводиться 14-денне стаціонарне лікування хворих, а також військовослужбовців, направлених з лікувальних закладів (частин) на лікування та реабілітацію.

Як зазначено у ст.260 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України», на стаціонарне лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються в порядку направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я за висновком лікаря військової частини, а для надання допомоги у разі виникнення невідкладного стану за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. За необхідності, з огляду на стан здоров`я військовослужбовця, хворі доставляються до лікувальних закладів у супроводі медичного працівника (фельдшера, санітарного інструктора тощо). У разі направлення на лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі номер електронного направлення (а в разі відсутності технічної можливості виписування направлень в електронній формі - направлення в паперовій формі), медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад. (…).

Згідно з пп.3 п.5 розділу І «Порядку направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які в установленому законом порядку одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та надають медичну допомогу відповідного виду», затвердженого 28.02.2020 наказом Міністерства охорони здоров`я України №586, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.03.2020 за №235/34518 (надалі «Порядок направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які в установленому законом порядку одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та надають медичну допомогу відповідного виду»), ініціатор направлення - лікар, який надає первинну медичну допомогу і про вибір якого пацієнтом подана відповідна декларація згідно із законодавством (далі - лікар ПМД) чи інший лікуючий лікар пацієнта, який приймає рішення про направлення.

Відповідно до п.4 розділу ІІ «Порядку направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які в установленому законом порядку одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та надають медичну допомогу відповідного виду» направлення на отримання медичних послуг в стаціонарних умовах (далі - госпіталізація) здійснюється за наявності таких підстав: 1) гостре захворювання та/або стан, травма, опіки, відмороження, отруєння, загострення хронічного захворювання, що потребує оперативного лікування або цілодобового інтенсивного лікування чи спостереження; 2) потреба в стаціонарній паліативній допомозі; 3) ускладнений перебіг вагітності та пологи; 4) проведення протирецидивного курсу лікування чи медичної реабілітації, у разі неможливості надання відповідних послуг в амбулаторних умовах; 5) необхідність у застосуванні високоспеціалізованих, високотехнологічних методів діагностики та лікування, що не можуть проводитись в амбулаторних умовах; 6) переведення пацієнта, якого госпіталізовано до одного суб`єкта господарювання, на медичне обслуговування в стаціонарних умовах до іншого суб`єкта господарювання.

Судом вивчено норми «Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України», затвердженого 06.08.2024 наказом Міністерства оборони України №531, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.08.2024 за №1214/42559 (який набрав чинності 08.08.2024), та інші норми права, які стосуються виниклого публічно-правового спору.

Враховуючи наведені та інші норми права, обставини справи, суд вважає, що відповідачем не вирішено належним чином наведений Рапорт позивача від 26.06.2024 щодо направлення до військового шпиталю.

Відповідачем не повідомлено позивача про результати розгляду його Рапорту від 26.06.2024 щодо направлення до військового шпиталю.

Протилежного відповідачем не доведено.

На думку суду, «відмова у розгляді рапорту», як то зазначено позивачем у позовній заяві, по суті є дією.

Однак, з матеріалів справи вбачається протиправна бездіяльність відповідача щодо не розгляду вказаного Рапорту позивача від 26.06.2024 щодо направлення до військового шпиталю.

Звідси, суд не вбачає за можливе «визнати протиправною та скасувати відмову Військової частини НОМЕР_2 у розгляді рапорту №1453/1864 від 26.06.2024, яка оформлена листом №03/956 від 03.09.2024».

Також, суд не вбачає за можливе «зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 повторно розглянути рапорт №453/1864 від 26.06.2024», оскільки з матеріалів справи вбачається взагалі не розгляд відповідачем Рапорту позивача від 26.06.2024 та не повідомлення позивача про результати розгляду даного Рапорту.

З метою захисту прав та інтересів позивача, з огляду на приписи ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України, суд вважає за необхідне: зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 розглянути Рапорт Денисенко П.С. від 26.06.2024 щодо направлення до військового шпиталю та повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду даного Рапорту від 26.06.2024 щодо направлення до військового шпиталю.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача, відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Позивачем у позовній заяві зазначено «Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.»

До позовної заяви позивачем додано: Ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія АР №1105980; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 002307.

Разом і цим, позивачем не надано до суду доказів понесення ним витрат на професійну правничу допомогу.

Інші судові витрати за матеріали справи відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 розглянути Рапорт ОСОБА_1 від 26.06.2024 щодо направлення до військового шпиталю та повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду даного Рапорту від 26.06.2024 щодо направлення до військового шпиталю.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

У стягненні на користь позивача з відповідача судових витрат щодо судового збору відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 09.01.2025.

Суддя О.О. Прасов