Справа № 380/9208/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/9208/24 пров. № А/857/22610/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу представника адвоката Косик Лілії Андріївни, діючої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.08.2024р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Косик Лілії Андріївни, діючої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо невнесення до довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення відомості про щомісячну додаткову винагороду, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Карп`як О.О., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 07.08.2024р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

29.04.2024р. за допомогою системи «Електронний суд» представник адвокат Косик Л.А., діюча на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії відповідача Військової частини НОМЕР_1 щодо невнесення до довідки ОСОБА_1 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення відомості про щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30000 грн., що виплачувалась згідно постанови КМ України № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати довідку ОСОБА_1 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», із зазначенням відомостей про щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30000 грн., що виплачувалась щомісячно згідно постанови КМ України № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (а.с.1-4).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.16-17).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.08.2024р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.27-31).

Не погодившись із винесеним рішенням суду, його оскаржив представник адвокат Косик Л.А., діюча на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.51-60).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що додаткова винагорода у розмірі 30000 грн., запроваджена постановою КМ України № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», є додатковим видом грошового забезпечення, яку законодавець відніс до категорії винагород, виплату якої запроваджено під час воєнного стану.

При цьому чинне законодавство не містить жодних застережень щодо заборони урахування винагород до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії.

Водночас, суд першої інстанції не правильно встановив правову природу вказаної винагороди в розмірі 30000 грн.

Основною вимогою для включення того чи іншого виду грошового забезпечення до розрахунку пенсії закон визначає присутність двох основних критеріїв: виплати належать до складу грошового забезпечення та є щомісячними, а також з відповідного виду грошового забезпечення було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У період перебування позивача у складі Військової частини НОМЕР_1 винагорода у розмірі 30000 грн. згідно постанови КМ України № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачувалася на постійній основі усім військовослужбовцям без виключення; винагорода у розмірі 30000 грн. носила постійний характер і не залежала від додаткових факторів. При цьому зміни, які вносились до постанови КМ України № 168 від 28.02.2022р., не стосуються усього часу служби позивача.

Крім цього, із винагороди у розмірі 30000 грн., передбаченої постановою № 168, відповідно до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нараховувався і сплачувався єдиний внесок.

Таким чином, позивач має право на включення до довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30000 грн., яка виплачувалась йому на постійній основі відповідно до постанови КМ України № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.55-59).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Під час судового розгляду з`ясовано, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській обл. та отримує пенсію по інвалідності, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ОСОБА_1 звернувся із інформаційним запитом від 02.11.2023р. до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив надати довідку/довідки про основні та додаткові види грошового забезпечення, із зазначенням в ній/них додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. (помісячно) (а.с.7).

Листом від 08.11.2023р. № 4205/1 Військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача про те, що відповідно до постанови КМ України № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцям Збройних Сил України додаткова винагорода виплачується на період воєнного стану і таким чином не має постійного характеру. Видана довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію № 3230 від 07.08.2023р. відповідає всім вимогам чинного законодавства; підстави для видачі довідки іншої форми чи змісту є відсутніми (зворот а.с.7, а.с.8).

Не погоджуючись із невнесенням до довідки ОСОБА_1 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення відомостей про щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30000 грн., що виплачувалась згідно постанови КМ України № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», представник позивача звернулася до суду із розглядуваним позовом.

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що додаткова винагорода, встановлена постановою КМ України № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», є додатковою виплатою, розмір якої залежить від певних умов та не є фіксованим, та яка виплачується на підставі наказів начальника в розмірі до 30000 або до 100000 грн. та лише на період дії воєнного стану, тобто тимчасово.

При цьому, до грошового забезпечення для обчислення пенсії включаються його додаткові види, які відповідають одночасно таким умовам: виплати належать до складу грошового забезпечення, є щомісячними.

Водночас, на дату звільнення позивача з військової служби суми додаткової грошової винагороди, визначені постановою КМ України № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не передбачені у переліках одноразових додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу, а отже не належать до складу грошового забезпечення. Відтак, такі виплати не можуть враховуватися при обчисленні пенсії, як при її призначенні так і при її перерахунку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних та обґрунтованих висновків про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову, з огляду на наступне.

Наведений спір виник з приводу внесення до довідки ОСОБА_1 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії відомостей про щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30000 грн., що виплачувалась згідно постанови КМ України № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначені приписами Закону України № 2262-XII від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі Закон № 2262-XII).

Згідно ч.18 ст.43 вказаного Закону у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України № 2011-XII від 20.12.1991р. «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині 2 ст.9 вказаного Закону установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами 1 і 2 ч.4 ст.9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови КМ України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017р. /постанова № 704) визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п.3 постанови № 704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затв. наказом Міністерства оборони /МО/ України № 260 07.06.2018р. /Порядок № 260/.

Згідно п.2 розділу 1 Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану, допомоги.

Пункт 2 розділу 1 абзацу 16 Порядку № 260 був доповнений словами «а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану» наказом МО № 44 від 25.01.2023р., який набув чинності 31.01.2023р., відповідно, застосовується з 01.02.2023р.

На виконання Указів Президента України № 64 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 від 24.02.2022р. «Про загальну мобілізацію» КМ України прийняв постанову № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» /постанова № 168/, в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою КМ України № 793 від 07.07.2022р. в абзаці першому пункту 1 постанови № 168 слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Отже, проаналізувавши зміст п.1 постанови № 168, яким безпосередньо регламентовано підстави та порядок виплати додаткової винагороди, колегія суддів зазначає, що така винагорода виплачується лише у період дії воєнного стану, її розмір не є сталим, вона виплачується в залежності від виконання завдань та визначається наказами командирів (начальників), що в сукупності свідчить про тимчасовий характер такої додаткової винагороди.

Водночас, згідно з ч.3 ст.43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, до грошового забезпечення для обчислення пенсії включаються його додаткові види, які відповідають одночасно таким умовам: виплати належать до складу грошового забезпечення, є щомісячними.

Станом на дату звільнення позивача з військової служби суми додаткової грошової винагороди, визначені постановою № 168 не передбачені у переліках одноразових додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу, а отже не належать до складу грошового забезпечення.

Крім того, на даний час жодним нормативно-правовим актом не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168.

Отже, додаткова винагорода, передбачена постановою № 168, відсутня у переліку щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, визначених у Порядку № 260, виплата такої додаткової винагороди залежить від наявності певних умов, ця додаткова винагорода виплачується у період дії правового режиму воєнного стану, тому не може вважатися щомісячним додатковим видом грошового забезпечення (складовою грошового забезпечення).

Враховуючи, що додаткова винагорода, передбачена постановою № 168, не є щомісячним основним чи додатковим видом грошового забезпечення, не входить до структури грошового забезпечення, оскільки не має постійного характеру, апеляційний суд дійшов висновку, що така додаткова винагорода не може враховуватися у складі грошового забезпечення для цілей обчислення розміру пенсії.

Апеляційний суд враховує, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019р. у справі № 522/2738/17 висловлено висновок, що при обчисленні пенсії на підставі ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного ст.43 Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.06.2021р. у справі № 240/11441/19 дійшов висновку, що винагорода за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. Водночас, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва).

Така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції, так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира. За таких обставин, винагорода за участь в антитерористичній операції не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до ст.43 Закону № 2262-ХІІ.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 22.11.2023р. у справі № 240/7091/20.

Враховуючи викладене, правові підстави для видачі довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії ОСОБА_1 для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», із зазначенням відомості про щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30000 грн., що виплачувалась згідно постанови КМ України № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», є відсутніми.

Стосовно решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені в позовній заяві, мотиви відзиву на позов, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача відхилені.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів приходить до переконання про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Також згідно вимог ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ОСОБА_1 .

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника адвоката представника адвоката Косик Лілії Андріївни, діючої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.08.2024р. в адміністративній справі № 380/9208/24 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 10.01.2025р.