Справа № 640/18212/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року № 640/18212/19

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Кабельні Рішення» до Антимонопольного комітету України, третя особа - акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна Залізниця», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Кабельні Рішення» (ТОВ «ІКР») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Антимонопольного комітету України, третя особа - акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна Залізниця», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, в якому просило:

- визнати протиправним і скасувати рішення №12681-р/пк-пз від 10.09.2019 Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель;

- зобов`язати Постійно діючу адміністративну колегію Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель повторного розглянути скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Кабельні Рішення» від 26.08.2019 № UA-2019-07-12-000725-a.c2 щодо порушення замовником Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» порядку проведення процедури закупівлі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.03.2021 провадження у справі №640/18212/19 закрито.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.03.2021 скасовано та направлено справу №640/18212/19 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2021, справа була розподілена до розгляду суддею Добрянською Я.І.

Окружним адміністративним судом міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

На підставі вимог Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» дану справу передано до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Свої вимоги позивач мотивує безпідставністю висновків відповідача про відсутність порушень під час здійснення процедур закупівлі, які були вказані у поданій на розгляд відповідача скарзі, за наслідком розгляду якої було прийняте оскаржуване рішення.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві наголошує, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у наданому суду відзиві.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідно до інформації, розміщеної в системі електронних закупівель, Замовником - регіональна філія «Південно-Західна Залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», було оголошено процедуру публічної закупівлі № UA-2019-07-12-000725-а, предмет закупівлі - Код ДК 021:2015:44320000-9- Кабелі та супутня продукція (провід неізольований), очікуваною вартістю 11 354 280, 00 грн (з ПДВ).

Позивачем подано тендерну пропозицію з метою участі в даній публічній закупівлі.

Станом на час прийому тендерних пропозицій 12.08.2019 о 09.00 було подано тендерні пропозиції: ТОВ «ММ «БудЕнерго»; ТОВ «ЕНЕЙ»; ТОВ «ІКР».

Згідно із рішенням Замовника, оформленим протоколом засідання тендерного комітету із закупівлі матеріально - технічних ресурсів та продуктів харчування від 21.08.2019 № 375/3, вирішено відхилити тендерну пропозицію ТОВ «ІКР» згідно пункту 4 частини 1 статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки така не відповідає умовам тендерної документації на закупівлю: Код ДК 021:2015:4432000-9-Кабелі та супутня продукція (Провід неізольований).

Також, зазначеним рішенням Замовника тендерні пропозиції ТОВ «ММ БудЕнерго» та ТОВ «ЕНЕЙ» за процедурою закупівлі визнано такими, що відповідають технічним вимогам, учасники - кваліфікаційним критеріям, визначеним у тендерній документації.

Не погодившись із вказаним рішенням Замовника в частині відхилення тендерної пропозиції, товариство з обмеженою відповідальністю «ІКР» подало скаргу до Антимонопольного комітету України від 22.08.2019 № 2208/14, якій присвоєно номер UA- 2019-07-12-000725-а.с.1.

Також, оскільки на думку позивача Замовник неправомірно та безпідставно, всупереч вимогам тендерної документації допустив до участі в торгах ТОВ «ММ БудЕнерго» та ТОВ «ЕНЕЙ», 23.08.2019 позивач подав до органу оскарження скаргу, в якій просив зобов`язати Замовника скасувати рішення про допущення до аукціону тендерних пропозицій ТОВ «ММ БудЕнерго» та ТОВ «ЕНЕЙ». Скаргу було прийнято до розгляду та присвоєно їй номер UA-2019-07-12-000725-а.с.2.

10.09.2019 Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель було прийнято рішення № 12681-р/пк-з від 10.09.2019, яким відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю «ІКР» у задоволенні скарги № UA-2019-07-12- 000725-а.с.2.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» тендерна документація - документація щодо умов проведення публічних закупівель, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу на веб-порталі Уповноваженого органу та авторизованих електронних майданчиках.

Тендерна пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник вимагає від учасників подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям.

Замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв: наявність обладнання та матеріально-технічної бази; наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору.

Визначені замовником згідно з цією статтею кваліфікаційні критерії та перелік документів, що підтверджують інформацію учасників про відповідність їх таким критеріям, зазначаються в тендерній документації та вимагаються під час проведення переговорів з учасником (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі» тендерна документація повинна містити, зокрема, один або декілька кваліфікаційних критеріїв до учасників відповідно до статті 16 та інформацію про спосіб підтвердження відповідності учасників установленим критеріям.

Тендерна документація може містити також іншу інформацію відповідно до законодавства, яку замовник вважає за необхідне до неї включити.

Таким чином, Законом України «Про публічні закупівлі» встановлено, що тендерна документація має містити не лише перелік вимог, а й перелік документів на підтвердження відповідності учасника зазначеним вимогам, які мають бути надані учасниками торгів у складі тендерних пропозицій.

Відповідно до пункту 1 розділу 3 Тендерної документації Замовника (Документація) Пропозиція подається в електронному вигляді шляхом заповнення електронних форм з окремими полями, у яких зазначається інформація про ціну, інші критерії оцінки (у разі якщо це передбачено тендерною документацією ), та завантаження файлів в електронну систему закупівель скан-копій, зокрема, з інформацією та документами, що підтверджують відповідність учасника кваліфікаційним критеріям та вимогам установленим статтею 17 Закону, згідно Додатку 1 Документації.

Відповідно до пункту 5 розділу 3 Документації у складі Пропозиції учасники мають надати документальне підтвердження інформації про відповідність кваліфікаційним критеріям та вимогам установленим статтею 17 Закону.

Для підтвердження своєї відповідності кваліфікаційним критеріям та вимогам установленим статтею 17 Закону, учасник процедури закупівлі в складі Пропозиції подає документи відповідно до додатку 1 Документації.

Відповідно до пункту 1 додатку 1 Документації передбачені документи, що мають бути надані учасником для підтвердження кваліфікації, зокрема, довідка/інформація у довільній формі стосовно наявних складських приміщень та автотранспортних засобів. У разі відсутності в учасника складських приміщень та автотранспортних засобів надати інформацію стосовно пункту навантаження та власників транспортних засобів, якими Предмет закупівлі буде доставлений до структурних підрозділів філії.

Як вбачається з матеріалі справи, у складі Пропозиції TOB «ММ БудЕнерго» міститься, зокрема, інформаційна довідка про наявність обладнання та матеріально-технічної бази (файл «УК 7_09 Інформаційна довідка про наявність обладнання та МТБ») з інформацією, зокрема:

- офісне приміщення, форма власності - орендоване (договір оренди від 01.01.2010 №1-10, додаткова угода №3);

- складське приміщення, форма власності - орендоване (договір оренди від 01.01.2010 №1-10, додаткова угода №3);

- вантажний бортовий тентовий автомобіль ISUZU NQR 71R, форма власності - орендоване (договір оренди від 06.10.2011 №06-10/11, додаткова угода №171001);

- вантажний маловантажний бортовий тентований автомобіль ГАЗ 3302, форма власності - орендоване (договір оренди від 01.07.2009 №4, додаткова угода №8).

У складі Пропозиції ТОВ «ЕНЕЙ» міститься, зокрема, довідка про наявність обладнання, матеріально-технічної бази та автотранспортних засобів (файл «КЧ_1 Довідка про обладнання») з інформацією, зокрема, про:

- складське приміщення, вул. Бориспільська, 7, орендоване (договір оренди від 01.12.2018 №9/Н-18 з ТОВ «НЕРУХОМІСТЬ і СЕРВІС»);

- автотранспортні засоби, договір на вантажні перевезення від 22.12.2017 №2/18-П з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРАЇНСЬКИЙ КАБЕЛЬ»).

Разом з тим, Документація не містить вимог щодо необхідності надання інформації стосовно пункту навантаження та власників транспортних засобів, якими Предмет закупівлі буде доставлений до структурних підрозділів філії, у разі наявності орендованих зазначених складських приміщень та автотранспорту.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що TOB «ММ БудЕнерго» та ТОВ «ЕНЕЙ» не порушили умови Документації в цій частині, у зв`язку з чим у відповідача були відсутні підстави для задоволення скарги позивача.?

На підставі наведеного, вбачається, що відповідач прийняв правомірне рішення від 10.09.2019 №12681-р/пк-пз, яким було відмовлено у задоволенні скарги.

Відтак, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову шляхом визнання противним та скасування оскаржуваного рішення відповідача.

Беручи до уваги зазначене суд вважає, що відповідачем, за час розгляду справи, на виконання вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) було доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Кабельні Рішення» (04053, місто Київ, провулок Киянівський, будинок 3-7, офіс 212; ) до Антимонопольного комітету України (03680, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 45; ), третя особа - акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна Залізниця» (61052, місто Харків, вулиця Євгена Котляра, будинок 7; ), про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.