Справа № 140/36672/23
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/36672/23 пров. № А/857/15365/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Глушка І.В. та Запотічного І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській обл., утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби, на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.03.2024р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перевезення-Логістик-Сервіс» до Головного управління ДПС у Волинській обл., утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби, та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Андрусенко О.О., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 18.03.2024р., м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

29.12.2023р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Перевезення-Логістик-Сервіс» звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління /ГУ/ ДПС у Волинській обл. з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 9884293/44512695 від 08.11.2023р., № 9905810/44512695 від 10.11.2023р., № 9898272/44512695 від 09.11.2023р., № 9898271/44512695 від 09.11.2023р., № 9884294/44512695 від 08.11.2023р.;

зобов`язати Державну податкову службу /ДПС/ України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних /ЄРПН/ подані ТзОВ «Перевезення-Логістика-Сервіс» податкові накладні № 16 від 07.09.2023р., № 94 від 29.09.2023р., № 86 від 24.08.2023р., № 87 від 24.08.2023р., № 79 від 21.08.2023р.;

стягнути на користь позивача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів (Т.1., а.с.1-21).

Розгляд справи здійснено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (Т.2, а.с.193 і на звороті).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18.03.2024р. заявлений позов задоволено; визнати протиправними та скасовано рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській обл. з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 9884293/44512695 від 08.11.2023р., № 9905810/44512695 від 10.11.2023р., № 9898272/44512695 від 09.11.2023р., № 9898271/44512695 від 09.11.2023р., № 9884294/44512695 від 08.11.2023р.; зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН подані ТзОВ «Перевезення-Логістика-Сервіс» податкові накладні № 16 від 07.09.2023р., № 94 від 29.09.2023р., № 86 від 24.08.2023р., № 87 від 24.08.2023р., № 79 від 21.08.2023р.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській обл. на користь ТзОВ «Перевезення-Логістика-Сервіс» судовий збір у розмірі 13420 грн. (Т.2, а.с.210-217).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ДПС у Волинській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити (Т.3, а.с.а.1-8).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем складені спірні податкові накладні, які надіслані до ДПС для реєстрації. Однак, відповідно до надісланих квитанцій реєстрація зазначених податкових накладних зупинена на підставі п.201.16 ст.201 Податкового кодексу /ПК/ України. Зокрема, причиною зупинення реєстрації слугувала та обставина, що обсяг постачання товару/послуги 2517 по податкових накладних № 16 від 07.09.2023р., № 86 від 24.08.2023р., № 87 від 24.08.2023р., та товару/послуги 2505 по податковій накладній № 79 від 21.08.2023р. перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій; податкова накладна № 94 від 29.09.2023р. складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Такі квитанції в повній мірі відповідають вимогам закону.

У квитанціях запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Для підтвердження реєстрації податкових накладних № 16 від 07.09.2023р., № 94 від 29.09.2023р., № 86 від 24.08.2023р., № 87 від 24.08.2023р., № 79 від 21.08.2023р. ТзОВ «Перевезення-Логістика-Сервіс» були надані пояснення та ряд документів.

Однак, позивачем в порушення вимог п.5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, надано копії документів, що складені із порушенням законодавства; у графі додаткова інформація зазначено: «товаросупровідні документи оформлені неналежним чином».

При цьому. позивач не скористався своїм правом щодо надання додаткових пояснень та копій документів, у результаті Комісією ГУ ДПС у Волинській обл. з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН були винесені оскаржувані рішення № 9884293/44512695 від 08.11.2023р., № 9905810/44512695 від 10.11.2023р., № 9898272/44512695 від 09.11.2023р., № 9898271/4451269 від 09.11.2023р., № 9884294/44512695 від 08.11.2023р.

Водночас, надані позивачем товарно-транспортні накладні оформлені неналежним чином, а саме:

* по податковій накладній № 79 від 21.08.2023р. в товарно-транспортних накладних №№ 2627, 2628, 2629, 2630, 2631, 2682, 2683, 2754, 2680, 2681, 2642, 2643, 2758, 2757, 2821, 2822, 2644, 2684, 2685, 26862759, 2760, 2752, 2753, 2827, 2823, 2824, 2755, 2756, 2954, 2655, 2825, 2856, 2956, 2957, 2958, 2959, 2962, 2963,2970, 2971, 2964, 2965, 2966, 2967, 2968, 2969, КП-295905, 2972, 2973, 2947, 2948, 2951, 2952, КП-295908, КП-293905, 2946, 2945, 7048, 2949, 2950 відсутні підписи водія, а також відсутні підписи ТзОВ «ПЛС» по товарно-транспортним накладним №№ 2629, 2630, 2631, 2955, 2956, 2957, 2958, 2959;

* по податковій накладній № 16 від 07.09.2023р. в товарно-транспортних накладних № 3330, 3331, 3332, 3333, 2735 відсутні підписи водіїв;

* по податковій накладній № 86 від 24.08.2023р. в товарно-транспортних накладних №№ 3306, 3307, 8671, 8676, 3308, 3309, 3319, 3320, 3321, 3317, 3318, 3322 відсутні підписи водіїв;

* по податковій накладній № 87 від 24.08.2023р. в товарно-транспортних накладних №№ 3306, 3307, 3308, 3309, 8671, 8676, 3319, 3320, 3321, 3322, 3317, 3318 відсутні підписи водіїв;

* по податковій накладній № 94 від 29.09.2023р. в товарно-транспортних накладних №№ 3296, 3226, 3227, 3200, 3201, 3199, 130-2, 8947, 101903 відсутні підписи водіїв, а також відсутній підпис ТзОВ «ПЛС» по товарно-транспортній накладній № 130-1.

Водночас, відповідач покликається на те, що відповідно до абз.25, 26 розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затв. наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997р. /Правила № 363/, товарно-транспортна документація комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Відсутність такого документа або суттєві недоліки в його оформленні може ставити під сумнів реальний характер господарської операції, особливо з урахуванням інших обставин, які свідчать про її безтоварність, наприклад, об`єктивна неможливість здійснення господарських операцій контрагентом, враховуючи податкову інформацію щодо характеру його діяльності; невстановлення джерела походження товару за результатами аналізу ланцюга постачання за даними ЄРПН (так званий «обрив» ланцюга постачання); невідповідність предмета поставки видам господарської діяльності контрагентів у ланцюгу постачання; наявність кримінальних проваджень щодо контрагента; відсутність документів бухгалтерського обліку, складення яких передбачено правовими нормами або є загальноприйнятим за звичаями ділового обороту, та/чи суттєві недоліки в їх оформленні, тощо.

Відтак, відповідачі ДПС та ГУ ДПС у Волинській обл. діяли виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Інші учасники справи не подали до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Водночас, колегія суддів не убачає підстав для задоволення клопотання апелянта про його участь у судовому засіданні апеляційної інстанції (Т.3, а.с.8), оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Апелянт подав апеляційну скаргу, в якій детально та послідовно обґрунтував свою правову позицію по справі; будь-яких нових доказів по справі сторони не представили; клопотань про їх витребування від останніх не надходило. Рішення суду прийнято в порядку письмового провадження.

Звідси, правових підстав для висновку про те, що справу необхідно розглядати в судовому засіданні, колегія суддів не убачає.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач ТзОВ «Перевезення-Логістик-Сервіс» зареєстровано як юридична особа; згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності підприємства є, зокрема: вантажний автомобільній транспорт (основний) (код КВЕД 49.41); оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (код КВЕД 46.73) (Т.2, а.с.190-191).

04.07.2022р. між ТзОВ «Перевезення-Логістика-Сервіс» (постачальник) та ТзОВ «СМ-РемБуд» (покупець) було укладено договір поставки № ДП 18/07-23, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити окремими партіями та передати у власність покупцю товари в погоджених сторонами асортименті, кількості та за визначеними цінами, а покупець прийняти товар та оплатити його на встановлених договором умовах; асортимент, кількість та ціна товару погоджується сторонами при узгодженні умов поставки кожної партії товару та остаточно зазначається у накладній (Т.1, а.с.43-45).

На виконання умов договору № ДП 18/07-23 від 04.07.2022р. позивачем 07.09.2023р. поставлено ТзОВ «СМ-РемБуд» товар «щебінь 20*40» на підставі видаткової накладної № 28 від 07.09.2023р. на загальну суму 7353 грн. 20 коп., в тому числі ПДВ 620 грн., та товарно-транспортної накладної № 2735 від 07.09.2023р. (Т.1, а.с.46-47).

ТзОВ «СМ-РемБуд» провело оплату за товар згідно рахунку на оплату № 649 від 07.09.2023р., що підтверджується платіжною інструкцією № 4192 від 28.09.2023р. та банківською випискою за 28.09.2023р. (Т.1, а.с.48-49).

На виконання податкових зобов`язань за наслідками вказаної господарської операції (поставки товару) позивачем складено податкову накладну № 16 від 07.09.2023р. на загальну 7353 грн. 20 коп., в тому числі ПДВ 1225 грн. 53 грн., яка направлена на реєстрацію до ЄРПН (Т.1, а.с.23).

Також 27.01.2022р. між ТзОВ «Перевезення-Логістика-Сервіс» (постачальник) та ТзОВ «Салон «Архітектура.Будівництво.Дизайн» (покупець) укладено договір поставки № ДП 01/01-22, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити окремими партіями та передати у власність покупцю товари в погоджених сторонами асортименті, кількості та за визначеними цінами, а покупець прийняти товар та оплатити його на встановлених договором умовах; асортимент, кількість та ціна товару погоджується сторонами при узгодженні умов поставки кожної партії товару та остаточно зазначається у накладній (Т.1, а.с.109-111).

На виконання умов договору № ДП 01/01-22 від 27.01.2022р. ТзОВ «Салон «Архітектура.Будівництво.Дизайн» 29.09.2023р. здійснило попередню оплату за товар у сумі 100000 грн. згідно рахунку на оплату № 709 від 29.09.2023р., що підтверджується банківською випискою за 29.09.2023р.

У подальшому товар - «щебінь 20*40», «щебінь 40*70», «пісок» було поставлено покупцю на підставі видаткових накладних № 43 від 11.10.2023р., № 44 від 12.10.2023р., № 50 від 12.10.2023р. та № 72 від 16.10.2023р. та товарно-транспортних накладних № 3199 від 11.10.2023р., №№ 3200, 3201, 3226, 3227 від 12.10.2023р., № 3296 від 16.10.2023р. (Т.1, а.с.112, 113, 116-123).

На виконання податкових зобов`язань за наслідками вказаної господарської операції позивачем складено податкову накладну № 94 від 29.09.2023р. на загальну 100000 грн., в тому числі ПДВ 16666 грн. 67 коп., яка направлена на реєстрацію до ЄРПН (Т.1, а.с.65).

10.05.2022р. між ТзОВ «Перевезення-Логістика-Сервіс» (постачальник) та ТзОВ «ЖК Дрім Таун» (покупець) укладено договір № 10-05/22 ДТ, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передавати у власність покупця замовлений товар, а саме: сипучі будівельні матеріали: пісок, щебінь, відсів (далі товар) згідно заявок покупця, а покупець оплатити та прийняти товар по кількості та цінам передбачених у видатковій накладній (Т.1, а.с.201-203).

На виконання умов договору № 10-05/22 ДТ від 10.05.2022р. ТзОВ «ЖК Дрім Таун» 21.08.2023р. здійснило попередню оплату за товар у сумі 495500 грн. згідно рахунку на оплату № 607 від 15.08.2023р., що підтверджується банківською випискою за 21.08.2023 (Т.2, а.с.160-161).

На момент отримання попередньої оплати за товар за договором № 10-05/22 ДТ від 10.05.2022р. була наявна заборгованість за раніше відвантажений товар в сумі 36227 грн. 30 коп., що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків за 21.08.2023р.-18.09.2023р. та карткою рахунком 361 за 21.08.2023р.-18.09.2023р. (Т.2, а.с.162-165).

У подальшому товар - «щебінь 0*40», «щебінь 20*40», «щебінь 2*5», «пісок», «пісок митий» частково було поставлено покупцю на підставі видаткових накладних № 89 від 25.08.2023р., № 91 від 29.08.2023р., № 99 від 31.08.2023р., № 2 від 01.09.2023р., № 14 від 04.09.2023р., № 16 від 05.09.2023р., № 52 від 07.09.2023р., № 54 від 10.09.2023р., № 56 від 12.09.2023р., № 58 від 14.09.2023р., № 60 від 16.09.2023р., № 69 від 18.09.2023р., № 88 від 21.09.2023р., № 121 від 27.09.2023р., № 123 від 28.09.2023р., № 129 від 29.09.2023р., № 6 від 02.10.2023р., № 36 від 05.10.2023р., № 38 від 09.10.2023р., № 40 від 10.10.2023р., № 51 від 12.10.2023р., № 77 від 17.10.2023р., № 84 від 19.10.2023р. (Т.2, а.с.166-187).

На виконання податкових зобов`язань за наслідками вказаної господарської операції позивачем за фактом отримання попередньої оплати (на різницю заборгованості) складено податкову накладну № 79 від 21.08.2023р. на загальну 459272 грн. 70 коп., в тому числі ПДВ 76545 грн. 45 коп., яка направлена на реєстрацію до ЄРПН (Т.2, а.с.54).

На виконання умов договору № 10-05/22 ДТ від 10.05.2022р. ТзОВ «ЖК Дрім Таун» 24.08.2023р. здійснило попередню оплату за товар у сумі 6039 грн. згідно рахунку на оплату № 601 від 09.08.2023р., що підтверджується банківською випискою за 24.08.2023р. (Т.1, а.с.204-205).

У подальшому товар - «щебінь 20*40» було поставлено покупцю на підставі видаткової накладної № 77 від 17.10.2023р. та товарно-транспортних накладних №№ 3306, 3307, 3308, 3309 від 17.10.2023р. (Т.1, а.с.211-213).

На виконання податкових зобов`язань за наслідками вказаної господарської операції позивачем за фактом отримання попередньої оплати складено податкову накладну № 86 від 24.08.2023р. на загальну 6039 грн., в тому числі ПДВ 1006 грн. 50 коп., яка направлена на реєстрацію до ЄРПН (Т.1, а.с.169).

Також на виконання умов договору № 10-05/22 ДТ від 10.05.2022р. ТзОВ «ЖК Дрім Таун» 24.08.2023р. здійснило попередню оплату за товар у сумі 13268 грн. 30 коп. згідно рахунку на оплату № 599 від 07.08.2023р., що підтверджується банківською випискою за 24.08.2023р. (Т.2, а.с.21-22).

У подальшому товар - «щебінь 20*40» було поставлено покупцю на підставі видаткової накладної №77 від 17.10.2023р. та товарно-транспортних накладних №№ 3306, 3307, 3308, 3309 від 17.10.2023р. (Т.2, а.с.28-30).

На виконання податкових зобов`язань за наслідками вказаної господарської операції позивачем за фактом отримання попередньої оплати складено податкову накладну№ 87 від 24.08.2023р. на загальну 13268 грн. 30 коп., в тому числі ПДВ 2211 грн. 39 коп., яка направлена на реєстрацію до ЄРПН (Т.1, а.с.236).

Згідно із отриманими квитанціями реєстрація вищезазначених податкових накладних № 16 від 07.09.2023р., № 86 від 24.08.2023р., № 87 від 24.08.2023р., № 79 від 21.08.2023р. була зупинена з таких підстав: обсяг постачання товару/послуги 2517/2505 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій; реєстрація податкової накладної № 94 від 29.09.2023р. зупинена з підстави, що така податкова накладна складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН (Т.1, а.с.24, 66, 170, 237; Т.2, а.с.55).

Після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних позивач направив до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а саме:

повідомлення № 121 від 03.11.2023р. про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної № 16 від 07.09.2023р., кількість додатків 14 (Т.1, а.с.25-39);

повідомлення № 124 від 07.11.2023р. про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної № 94 від 29.09.2023р., кількість додатків 37 (Т.1, а.с.67-104);

повідомлення № 119 від 06.11.2023р. про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної № 86 від 24.08.2023р., кількість додатків 25 (Т.1, а.с.171-196);

повідомлення № 120 від 06.11.2023р. про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної № 87 від 24.08.2023р., кількість додатків 25 (Т.1, а.с.238-250; Т.2, а.с.1-13);

повідомлення № 118 від 03.11.2023р. про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної № 79 від 21.08.2023р., кількість додатків 96 (Т.2, а.с.56-153).

За результатами розгляду поданих позивачем пояснень та документів Комісія ГУ ДПС у Волинській обл. з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийняла наступні рішення: № 9884293/44512695 від 08.11.2023р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 16 від 07.09.2023р. (Т.1, а.с.40-41), № 9898272/44512695 від 09.11.2023р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 86 від 24.08.2023р. (Т.1, а.с.197-198), № 9898271/44512695 від 09.11.2023р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 87 від 24.08.2023р. (Т.2, а.с.14-15), № 9884294/44512695 від 08.11.2023р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 79 від 21.08.2023р. (Т.2, а.с.154-155), з підстав: у зв`язку із наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства; у графі додаткова інформація оскаржуваних рішень зазначено: «товаросупровідні документи оформлені неналежним чином»;

№ 9905810/44512695 від 10.11.2023р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 94 від 29.09.2023р., у зв`язку із наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства; у графі додаткова інформація зазначено: «товаросупровідні документи (ТТН) та платіжні документи оформлені неналежним чином» (Т.2, а.с.105-106).

Позивач оскаржив вищевказані рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській області в адміністративному порядку (Т.1 а.с.63, 167, 234; Т.2 а.с.52, 188).

Рішеннями Комісії ДПС України № 81212/44512695/2 від 22.11.2023р., № 82188/44512695/2 від 28.11.2023р., № 81540/44512695/2 від 23.11.2023р., № 81554/44512695/2 від 23.11.2023р., № 81551/44512695/2 від 23.11.2023р. скарги залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня без змін, з таких підстав: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (Т.1, а.с.64, 168, 235; Т.2 а.с.53, 189).

Позивач стверджує, що ним дотримано усіх вимог щодо формування та реєстрації податкових накладних, надано додаткові пояснення та первинні документи на вимогу відповідача, через що йому протиправно відмовлено у реєстрації податкових накладних, у зв`язку з чим він звернувся із розглядуваним позовом до суду.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що в квитанціях про зупинення реєстрації в ЄРПН податкових накладних містять лише пропозицію щодо надання пояснень та копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Сформована у такий спосіб пропозиція щодо надання документів є загальною та формальною. Така пропозиція щодо надання документів не є конкретизованою, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати.

Отже, контролюючим органом у квитанціях не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання для реєстрації в ЄРПН спірних ПН.

Водночас, позивач подав до комісії регіонального рівня разом із письмовими поясненнями копії документів, які розкривають зміст господарських операцій, щодо яких складено спірні податкові накладні. Подані позивачем на розгляд Комісії документи підтверджують господарські операції, за наслідками яких складно спірні податкові накладні, та ці документи є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію в ЄРПН вказаних податкових накладних.

Оскаржувані рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській обл. про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН містить лише загальні підстави для відмови в реєстрації податкових накладних, однак не розкривають конкретних причин та підстав прийняття таких рішень.

Причини відмови у реєстрації спірних податкових накладних у рішенні комісії регіонального рівня вказані одні, а в рішенні комісії центрального рівня за результатами розгляду скарг інші, що вказує на непослідовність у діях органів ДПС, неоднозначність та незрозумілість їх рішень, відсутність легітимної мети під час прийняття ними рішень.

Відтак, з наведених вище мотивів позовні вимоги про визнання протиправними та скасування вказаних рішень підлягають до задоволення.

З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

Наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Пунктом 201.16 ст.201 ПК України (у редакції, чинній з 31.12.2017р.) встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених КМ України.

Редакція п.201.16 ст.201 ПК України змінена на підставі Закону України № 2245-VIII від 07.12.2017р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році».

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону доручено КМ України до 01.03.2018р. визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

На час виникнення спірних відносин порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН регулюється постановою КМ України № 1165 від 11.12.2019р. «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Відповідно до п.п.4, 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1165 від 11.12.2019р., у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з п.п.6, 6-1 і 7 цього Порядку у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.

При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Якщо за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1, комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, в такому рішенні зазначається:

актуальна інформація щодо податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та ризикових операцій, відображених у попередньому рішенні про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту;

інформація щодо операцій, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування, дата подання для реєстрації в Реєстрі яких не раніше 180 днів до дати прийняття попереднього рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту.

У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі рішення комісії регіонального рівня або рішення суду автоматично виключаються з переліку ризикових його контрагенти за умови, що:

виключною підставою для включення такого контрагента до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості на підставі пункту 8 додатка 1, було здійснення операції з таким платником податку;

відсутні інші підстави та інформація, за якою встановлено відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.

Рішення про відповідність/невідповідність критеріям ризиковості платника податку набирає чинності у день засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку за результатами інформації та копій документів, поданих платником податку для підтвердження невідповідності критеріям ризиковості платника податку, або прийняття комісією центрального рівня рішення про задоволення скарги та скасування рішення комісії регіонального рівня про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, наступного робочого дня після дати прийняття такого рішення підлягають автоматичній реєстрації податкові накладні/розрахунки коригування, якщо одночасно виконуються такі умови:

реєстрацію таких податкових накладних/розрахунків коригування зупинено на підставі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з рішеннями, прийнятими починаючи з дати останнього включення платника податку в перелік платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, до дати подання інформації та копій документів, за результатами розгляду яких прийняте рішення про невідповідність критеріям ризиковості платника податку;

дата подання для реєстрації в Реєстрі таких податкових накладних/розрахунків коригування припадає на період, що не перевищує 180 днів до дати подання інформації та копій документів, за результатами розгляду яких прийняте рішення про невідповідність критеріям ризиковості платника податку або рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, якщо щодо такого рішення комісією центрального рівня задоволено скаргу та скасовано рішення комісії регіонального рівня про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;

на початок операційного дня, протягом якого здійснюється така автоматична реєстрація в Реєстрі, операції в таких податкових накладних/розрахунках коригування не відповідають критеріям ризиковості здійснення операцій згідно з додатком 3 та стосовно платника податку відсутнє чинне рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;

щодо таких податкових накладних/розрахунків коригування платника податку комісією регіонального рівня не прийнято рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну № 520 від 12.12.2019р.;

у день такої автоматичної реєстрації в Реєстрі наявна сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати такі податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 або 200-1.9 статті 200-1 Кодексу.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п.п.10, 11 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну № 520 від 12.12.2019р..

Критерії ризиковості здійснення операцій визначені у Додатку № 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1165 від 11.12.2019р.

Пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій зазначає про обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.

Пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (додаток № 1 до згаданого Порядку) визначено, що платник податку відноситься до ризикових, якщо у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС.

Сформовані та надіслані позивачу квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних визначають такі підстави зупинення:

податкові накладні № 16 від 07.09.2023р., № 86 від 24.08.2023р., № 87 від 24.08.2023р., № 79 від 21.08.2023р. реєстрацію зупинено з підстав, що обсяг постачання товару/послуги 2517/2505 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій;

у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної № 94 від 29.09.2023р. зазначено, що її реєстрацію зупинено з такої підстави податкова накладна складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Платнику запропоновано надати пояснення та копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних в ЄРПН.

Водночас, контролюючим органом не наведено обґрунтування того, що обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку, що свідчить про необґрунтованість таких квитанцій.

Відтак, квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не відповідають вимогам, що встановлені до них приписами п.11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1165 від 11.12.2019р., в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Крім того, у квитанціях не зазначено, які саме конкретні документи слід надати платнику податків та яких обставин повинні стосуватися пояснення такого платника податків для того, щоб реєстрація податкових накладних стала можливою.

Водночас, у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних відсутня інформація, які саме документи слід було надати позивачу до контролюючого органу для реєстрації спірних податкових накладних, що фактично ставить платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування існуючих на думку відповідача ризиків.

При цьому, здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.10.2018р. в справі № 822/1817/18, від 21.05.2019р. в справі № 0940/1240/18.

Відповідно до п.5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019р., перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Наведена норма визначає перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який не є вичерпним та не передбачає необхідності надання платником податку усіх документів згідно такого переліку.

Тобто, наданню підлягають лише ті документи, які безпосередньо стосуються предмета розгляду господарської операції, згідно якої оформлено ПН чи РК.

Отже, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.

Таким чином, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності.

Разом з тим, в оскаржуваних рішеннях відповідачем не було визначено вичерпного переліку документів, надання якого забезпечило б позивачеві можливість реєстрації податкових накладних.

Відмова у прийнятті до реєстрації податкових накладних з підстав недостатності документів для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів.

При цьому причини відмови у реєстрації спірних податкових накладних у рішенні комісії регіонального рівня визначені одні, а в рішенні комісії центрального рівня за результатами розгляду скарг інші, що вказує на непослідовність у діях органів ДПС, неоднозначність та незрозумілість їх рішень, відсутність легітимної мети під час прийняття ними рішень.

Таким чином, невиконання відповідачами законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна позиція узгоджується з висновками, наведеними у постанові Верховного Суду від 23.10.2018р. у справі № 822/1817/18.

У ході судового розгляду відповідачами не спростовано факту здійснення позивачем на постійній основі діяльності, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як один з видів економічної діяльності ТзОВ «Перевезення-Логістик-Сервіс».

Водночас, позивачем подано повідомлення про надання пояснень та копій документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій за податковими накладними № 16 від 07.09.2023р., № 94 від 29.09.2023р., № 86 від 24.08.2023р., № 87 від 24.08.2023р., № 79 від 21.08.2023р.

Надані позивачем документи складені з дотриманням вимог діючого законодавства, є достатніми для реєстрації податкових накладних № 16 від 07.09.2023р., № 94 від 29.09.2023р., № 86 від 24.08.2023р., № 87 від 24.08.2023р., № 79 від 21.08.2023р. в ЄРПН; обставин, які б унеможливлювали їх реєстрацію в ЄРПН, під час судового розгляду не встановлено.

Контролюючий орган, після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу позивача будь-яких запитів щодо недостатності документів або їх невідповідності чинному законодавству України для прийняття рішення в рамках розглядуваних пояснень, не надсилав.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7 ст.201 ПК України). При цьому у разі часткової попередньої оплати товарів різної номенклатури платники податку (контрагенти за операцією) самостійно на підставі договорів та первинних (бухгалтерських) документів визначають, за який товар в межах договору здійснюється така попередня оплата.

Оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на відповідну суму ПДВ кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника податку ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно.

Таким чином, на підставі настання однієї з подій, у позивача виник визначений законом обов`язок складання податкових накладних № 16 від 07.09.2023р., № 94 від 29.09.2023р., № 86 від 24.08.2023р., № 87 від 24.08.2023р., № 79 від 21.08.2023р., реєстрацію яких було зупинено контролюючим органом.

Спірні податкові накладні № 16 від 07.09.2023р., № 94 від 29.09.2023р., № 86 від 24.08.2023р., № 87 від 24.08.2023р., № 79 від 21.08.2023р. були складені за фактом настання першої події, тому надання розрахункових документів було правом, а не обов`язком позивача.

Слід зазначити, що конкретний перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначено пунктом 5 Порядку № 520, може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

Отже, вищезазначені документи вказують на виконання обов`язків сторонами за договором; первинні документи відповідають встановленим вимогам щодо форми та змісту та в суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відображених у цих документах відомостей про господарські операції.

Незважаючи на надіслані позивачем повідомлення та додані до них первинні документи, Комісія ГУ ДПС у Волинській обл. прийняла оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних без зазначення мотивів неврахування поданих позивачем документів.

Відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної за умови, що інші документи підтверджують проведення господарської операції.

Отже, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також враховуючи те, що відповідні документи були надані відповідачам, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що в контролюючого органу не було достатніх підстав для відмови у проведенні реєстрації податкових накладних № 16 від 07.09.2023р., № 94 від 29.09.2023р., № 86 від 24.08.2023р., № 87 від 24.08.2023р., № 79 від 21.08.2023р.

Таким чином, враховуючи наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операцій, та на те, що наданих контролюючому органу документів було достатньо для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних, останній не мав правових підстав для відмови позивачу в їх реєстрації.

Водночас, висновки податкового органу щодо ненадання відповідних підтверджуючих документів по спірним господарським операціям спростовуються наявними у справі письмовими доказами.

Відносно доводів відповідача, що товаро-супроводжуючі документи оформлені неналежним чином, а саме: в товарно-транспортних накладних відсутні підписи водіїв, колегія суддів зазначає, що такі твердження спростовуються наявними в матеріалах справи документами, які було надано позивачем на розгляд Комісії ГУ ДПС у Волинській обл. разом з письмовими поясненнями.

При цьому апеляційний суд враховує, що наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997р. затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Нормами абзаців 25 та 26 розділу 1 вказаних Правил № 363 визначено, що товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи; вона є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Пунктом 1.1 зазначених Правил № 363 встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Документи, передбачені Правилами № 363, у тому числі товарно-транспортна накладна, не є документами первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують придбання та/або продаж товарно-матеріальних цінностей (товару). Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

Таким чином, ТТН не є документами первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують обставини щодо придбання товару (послуг), а тому не можуть бути доказами цих обставин. Окрім цього, відсутність вказаного документу ще не свідчить про безумовний безтоварний характер господарської операції у цілому.

При цьому, подані ТзОВ «Перевезення-Логістика-Сервіс» для реєстрації податкових накладних документи відповідно до вимог ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підтверджують факт здійснення господарських операцій та є достатніми для прийняття Комісією ГУ ДПС у Волинській обл. рішень про реєстрацію вказаних податкових накладних.

Матеріалами справи не спростовано того, що представлені позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій згідно поданих податкових накладних. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Таким чином, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операцій, враховуючи те, що представлених контролюючому органу документів було достатньо для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних, останній не мав правових підстав для відмови позивачу в реєстрації таких.

Колегія суддів враховує, що згідно фактичних обставин справи відповідачі в обґрунтування своєї позиції покликалися на ненадання позивачем переліку первинних документів, який наведений у вищевказаних актах.

Однак є цілком зрозумілим, що за різними господарськими операціями можуть складатися і різні первинні документи, а тому необхідність складання тих чи інших первинних документів та можливість їх подання податковому органу залежить перш за все від сутності господарських операцій.

Тому стверджуючи про ненадання певних первинних документів, які зазначені у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, необхідно встановити, які саме первинні документи повинні складатися на підтвердження конкретних господарських операцій.

Однак відповідачі при прийнятті спірних рішень такого аналізу не здійснили.

Між тим, позивачем під час судового розгляду представлено всі необхідні первинні документи на підтвердження здійснення розглядуваних господарських операцій.

Відтак, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також враховуючи те, що відповідні документи були надані контролюючому органу, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що в останнього не було достатніх підстав для відмови у проведенні реєстрації податкових накладних № 16 від 07.09.2023р., № 94 від 29.09.2023р., № 86 від 24.08.2023р., № 87 від 24.08.2023р., № 79 від 21.08.2023р.

При цьому, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. У свою чергу, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.

Також зупинення реєстрації господарських операцій не повинно підміняти документальну перевірку платника податків, тому висновки комісії контролюючого органу за результатами вивчення поданих платником для реєстрації податкової накладної документів повинні обмежуватися лише попередньою оцінкою наявних первинних документів стосовно господарської операції; повний контроль господарської операції здійснюється контролюючим органом під час проведення документальної перевірки виконавця (постачальника) та замовника (покупця) у порядку, встановленому законом.

Аналіз спірних податкових накладних свідчить про їх відповідність тим вимогам, які до них висуваються у п.201.1 ст.201 ПК України та у наказі Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015р. «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», і відповідачі не вказують на наявність будь-яких недоліків форми та змісту зазначених накладних.

Застосовуючи такий спосіб відновлення прав позивача, колегія суддів звертає увагу на те, що механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010р.

Зокрема, пунктом 19 цього Порядку визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до п.20 вказаного Порядку внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Таким чином, нормами чинного законодавства України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної або визначення в судовому рішенні конкретної дати, яку слід вважати датою реєстрації або скасування реєстрації податкової накладної.

Частиною другою ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (заява №28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21.02.1975р. у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп.2836. Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex Croatia), заява № 58112/00, п.45, від 10.07.2003р., та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia». заява № 48778/99, п.25, ECHR 2002-П)».

За усталеною судовою практикою дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980р. на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Відповідачі не наділені повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Отже, підсумовуючи викладене в розрізі наведених доводів апелянта, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У розглядуваних випадках позивач був позбавлений можливості надати ґрунтовні пояснення і підтверджуючі документи на виконання вимог постанови КМ України № 1165 від 11.12.2019р., яка передбачала перелік документів для аналізу, оскільки не володів повною інформацією про підстави для зупинення реєстрації податкової накладної.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків чи підстави для зупинення реєстрації.

Водночас, позивачем представлено на розгляд податкового органу достатню кількість первинних документів, що дозволяє встановити зміст проведених операцій, через що в останнього не було достатніх підстав для відмови у реєстрації податкових накладних № 16 від 07.09.2023р., № 94 від 29.09.2023р., № 86 від 24.08.2023р., № 87 від 24.08.2023р., № 79 від 21.08.2023р.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а відтак останні не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, а тому заявлений позов підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ДПС у Волинській обл.

Окрім цього, ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024р. в частині зупинення дії рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.03.2024р. в адміністративній справі № 140/36672/23 належить визнати такою, що втратила чинність (Т.1, а.с.61-63).

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській обл., утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби, на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.03.2024р. в адміністративній справі № 140/36672/23 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Державну податкову службу України.

Визнати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024р. в частині зупинення дії рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.03.2024р. в адміністративній справі № 140/36672/23 такою, що втратила чинність.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний
Дата складання повного тексту судового рішення: 10.01.2025р.