Справа № 280/10160/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року Справа № 280/10160/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивачка просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті позивачці заробітної плати з урахуванням розміру посадового окладу, збільшеного на коефіцієнт 1,5, за період з 28.04.2023 по 30.09.2024;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачці заробітної плати з урахуванням розміру посадового окладу, збільшеного на коефіцієнт 1,5, за період з 28.04.2023 по 30.09.2024;

зобов`язати відповідача виплатити позивачці середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що в період з 24.09.2002 по 30.09.2024 (включно) вона працювала в податкових органах Запорізької області. Наказом відповідача від 25.09.2024 №456-о позивачку звільнено з займаної посади за угодою сторін з 30.09.2024. Після звільнення позивачці стало відомо, що відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 №391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану» (далі Постанова №391) на період воєнного стану для працівників державних органів (крім працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами; військовослужбовців; осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), які безпосередньо здійснюють свої повноваження на територіях можливих бойових дій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, посадові оклади, визначені відповідно до законодавства у схемах (розмірах) посадових окладів (тарифних ставок), визначаються з урахуванням коефіцієнта 1,5. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» м. Запоріжжя віднесене до території можливих бойових дій. Протягом 2023-2024 років позивачці не був збільшений посадовий оклад на коефіцієнт 1,5, відповідно до Постанови №391, через що позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою від 05.11.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи, учасникам справи встановлений строк для подання заяв по суті спору.

15.11.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача до суду надійшло клопотання про продовження строку для надання відзиву на позов, обґрунтоване тим, що позов було отримано відповідачем лише 14.11.2024.

21.11.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача до суду надійшла заява про надання витребуваних документів.

25.11.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача до суду надійшов відзив на позов. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що посадовий оклад позивача був встановлений згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2020 №1346 «Деякі питання оплати праці державних службовців податкових органів» та штатним розписом на 2023 рік у розмірі 8200 грн. на місяць. На виконання пп. 3 п.1 Постанови №391 керівником ГУ ДПС у Запорізькій області наказом від 16.05.2023 №154-о затверджений перелік працівників, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на території можливих бойових дій станом на 28 квітня 2023 року та у штатному розписі на 2023 рік їх оклади встановлюються із підвищувальним коефіцієнтом 1,5 (перелік №1 змін до штатного розпису на 2023 рік введено в дію з 28.04.2023 та затверджений наказом від 02.06.2023 №167). Наказом від 02.06.2023 №181-о позивачці з 28 квітня 2023 року був встановлений посадовий оклад 12300,00 грн. про що її ознайомлено під підпис. У зв`язку із цим в особовому рахунку позивачки у червні 2023 року нарахована та виплачена заробітна плата з підвищеним посадовим окладом та здійснений перерахунок заробітної плати за 1 день квітня (28.04.2023) та за травень 2023року. Надалі постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2023 №612 до абзацу першого підпункту 1 пункту 1 Постанови №391 внесено зміни та викладено в такій редакції: «1) на період воєнного стану для працівників державних органів (крім працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами; військовослужбовців; осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), які безпосередньо здійснюють свої повноваження:". Умови оплати праці державних службовців органів ДПС визначені Податковим кодексом України в статті 346-1, п.343.2, п.343.2-1 статті 343 та схеми посадових окладів встановлені згідно постанови КМУ від 28.12.2020 №1346 «Деякі питання оплати праці державних службовців податкових органів» (далі - Постанова КМУ №1346) відповідно до вимог зазначених статей Податкового кодексу України. У зв`язку із цим з 22 червня 2023 року переліком №20 змін до штатного розпису на 2023 рік (введено в дію наказом від 05.07.2023 №230) державним службовцям ГУ ДПС у Запорізькій області затверджені посадові оклади встановлені згідно Постанови №1346 та наказом від 05.07.2023р. №255-о позивачці з 22 червня 2023 року встановлений посадовий оклад 8200,00 грн., про що її ознайомлено під підпис. В особовому рахунку позивачки у липні 2023 року здійснено перерахунок заробітної плати з 22 червня 2023 року за червень та нарахована заробітна плата за липень. У липні 2024 року постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2024 №832 «Деякі питання Державної податкової служби України» внесено зміни до Постанови №1346 та викладено у новій редакції Схему посадових окладів державних службовців податкових органів та відповідно збільшено посадові оклади. У зв`язку із цим з 23 липня 2024 у штатному розписі на 2024 рік (введено в дію наказом від 24.07.2024 №55-ф) державним службовцям ГУ ДПС у Запорізькій області затверджені посадові оклади згідно постанови КМУ №1346 (зі змінами внесені постановою КМУ №832) та наказом 352-о від 24 липня 2024р. позивачці з 23 липня 2024 року встановлений посадовий оклад 16 400,00 грн. про що її ознайомлено під підпис. В особовому рахунку позивачки з 23 липня 2024 року по день звільнення 30.09.2024 здійснено нарахування заробітної плати із розрахунку посадового окладу 16400 грн. Таким чином, Податковий кодекс України є спеціальним законом, який регулює порядок оплати праці державних службовців податкових органів. Постановою №1346, відповідно до пунктів 343.2, 343.2-1 статті 343 та статті 346-1 Податкового кодексу України, затверджені схеми посадових окладів державних службовців податкових органів, до якої не вносилися зміни щодо встановлення посадових окладів з урахуванням коефіцієнта 1,5 для державних службовців, які безпосередньо здійснюють свої повноваження на територіях активних бойових дій, на територіях можливих бойових дій. Отже, відсутні підстави для нарахування заробітної плати позивачці згідно посадового окладу з урахуванням коефіцієнта 1,5. Відповідачем у повному обсязі відповідно до норм законодавства та у належний термін здійснено розрахунки заробітної плати із позивачем на день звільнення, тому твердження щодо наявної заборгованості із заробітної плати є безпідставними.

02.12.2024 від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначає, що Законами України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та «Про Державний бюджет України на 2024 рік» працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, відокремлені від працівників податкових і митних органів. Вважає, що оплата праці працівників податкових органів не регулюється спеціальними законами. Вважає, що відповідачем невірно трактуються зміни до Постанови №391.

10.12.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якій відповідач наводить аргументи на спростування позиції позивачки щодо регулювання оплати праці працівників податкових органів спеціальними законами.

18.12.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, обґрунтоване пропуском позивачкою строку звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою від 24.12.2024 позов був залишений без руху, надано позивачці строк для усунення недоліків позову та визначено, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом подання до суду до дати, встановленої судом, заяви про поновлення строку звернення до суду із цим позовом із доказами поважності таких причин за період з 28.04.2023 по 30.06.2024.

06.01.2025 до суду надійшла заява позивачки, надіслана засобами поштового зв`язку 02.01.2025, про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою від позов в частині позовних вимог за період з 28.04.2023 по 30.06.2024 було залишено без розгляду, а в решті позовних вимог продовжено судовий розгляд.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Проходила публічну службу в податкових органах Запорізької області з 24.09.2002 по 30.09.2024. Наказом відповідача від 25.09.2024 №456-о позивачку звільнено з займаної посади за угодою сторін з 30.09.2024. Остаточний розрахунок проведено з позивачкою 30.09.2024.

Вважаючи, що в період проходження державної служби у відповідача (з 28.04.2023 по день звільнення) їй не в повному обсязі нараховувалась та виплачувалась заробітна плата (без врахування приписів абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 Постанови №391) позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами частини четвертої статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Абзацом третім підпункту 1 пункту 1 Постанови №391 в редакції, яка була чинною з 28.04.2023 по 21.06.2023, установлювалось, що на період воєнного стану для працівників державних органів, які безпосередньо здійснюють свої повноваження на територіях можливих бойових дій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, посадові оклади визначаються з урахуванням коефіцієнта 1,5.

З 21.06.2023 по 29.12.2023 абзац третій підпункту 1 пункту 1 Постанови №391 мав наступну редакцію (зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2023 №612):

«1) на період воєнного стану для працівників державних органів (крім працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами; військовослужбовців; осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), які безпосередньо здійснюють свої повноваження:

…

на територіях можливих бойових дій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, посадові оклади визначаються з урахуванням коефіцієнта 1,5».

З 30.12.2023 абзац третій підпункту 1 пункту 1 Постанови №391 став абзацом 4 підпункту 1 пункту 1 Постанови №391 (на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1414).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2024 №99 були внесені зміни по абзацу 4 підпункту 1 пункту 1 Постанови №391 відповідно до яких з 01.01.2024 цей абзац мав наступну редакцію:

на період воєнного стану для працівників державних органів (крім працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами; військовослужбовців; осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), які безпосередньо здійснюють свої повноваження:

…

…

на територіях можливих бойових дій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, посадові оклади, визначені Кабінетом Міністрів України у відповідних схемах посадових окладів, визначаються з урахуванням коефіцієнта 1,5.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 №544 були внесені зміни по абзацу 4 підпункту 1 пункту 1 Постанови №391 відповідно до яких з 16.05.2024 по теперішній час цей абзац має наступну редакцію:

на період воєнного стану для працівників державних органів (крім працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами; військовослужбовців; осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), які безпосередньо здійснюють свої повноваження:

…

…

на територіях можливих бойових дій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, посадові оклади, визначені відповідно до законодавства у схемах (розмірах) посадових окладів (тарифних ставок), визначаються з урахуванням коефіцієнта 1,5.

В даному спорі позивачка вважає, що відповідач з 28.04.2023 по день її звільнення з державної служби мав розраховувати посадовий оклад позивачки з застосуванням коефіцієнта 1,5, оскільки відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2023 №309 Запорізька міська територіальна громада, на території якої знаходиться відповідач та було місце роботи позивачки, з 01.02.2023 включена до території можливих бойових дій. При цьому в зазначеному наказі не визначена дата припинення можливості бойових дій.

В свою чергу відповідач заперечує проти позову тим, що відповідно до редакції абзацу першого підпункту 1 пункту 1 Постанови №391, яка набрала чинності з 22.06.2023 та чинна до цього часу, норми цього підпункту не застосовуються до державних службовців, оплата праці яких регулюється спеціальними законами.

За приписами ч. 7 ст. 50 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII складові заробітної плати та особливості оплати праці державних службовців центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, їх територіальних органів визначаються Митним кодексом України та Податковим кодексом України.

Пунктами 343.2, 343.2-1 статті 343 Податкового кодексу України визначено, що Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

Посадовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій до виплат, передбачених Законом України "Про державну службу" можуть здійснюватися додаткові виплати, розмір та порядок встановлення яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 346-1 Податкового кодексу України визначено, що держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців та інших працівників центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій з метою створення матеріальних умов для незалежного і сумлінного виконання ними обов`язків.

Заробітна плата державних службовців центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій складається з:

1) посадового окладу;

2) надбавки за вислугу років;

3) надбавки за ранг державного службовця або за спеціальне звання;

4) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця;

5) надбавки за інтенсивність праці;

6) надбавки за виконання особливо важливої роботи;

7) надбавки за персональну кваліфікацію;

8) надбавки за виконання особистих ключових показників ефективності;

9) премії.

Схема посадових окладів державних службовців центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій визначається Кабінетом Міністрів України та не включається до загальної схеми посадових окладів державних службовців. Порядок встановлення, призупинення, зменшення чи скасування надбавок, зазначених у пунктах 5-8 частини другої цієї статті, визначається Кабінетом Міністрів України.

Для інших категорій працівників центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій умови оплати праці визначаються законодавством, що встановлює умови оплати праці для відповідних категорій працівників.

З наведеного вбачається, що оплата праці державних службовців податкових органів регламентується спеціальним законом, а саме: статтею 346-1 Податкового кодексу України, та не включається до загальної схеми посадових окладів державних службовців (абз. 1 ч. 3 ст. 346-1 Податкового кодексу України).

В свою чергу, саме на реалізацію зазначених норм Податкового кодексу України, а не Закону України «Про державну службу» чи Закону України «Про оплату праці», або іншого законодавчого акту, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.12.2020 №1346 «Деякі питання оплати праці державних службовців податкових органів», якою регламентовані питання оплати праці працівників податкових органів.

Крім того, суд зазначає, що в межах періоду з 01.07.2024 по 30.09.2024 (період за який здійснюється розгляд заявлених позовних вимог) на підставі внесених постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2024 №832 змін до постанови Кабінетом Міністрів України від 28.12.2020 №1346 «Деякі питання оплати праці державних службовців податкових органів», а саме з 23.07.2024, розмір посадового окладу позивачки збільшився в два рази (з 8 200 грн до 16 400 грн) відповідно до наказу відповідача від 24.07.2024 №352-о (з яким позивачку було ознайомлено під особистий підпис).

Відповідно, доводи позивачки про невірне визначення відповідачем розміру її посадового окладу (незастосування під час його визначення норм Постанови №391) є необґрунтованими, а тому в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, а також те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «09» січня 2025 року.

Суддя Р.В. Кисіль