Справа № 520/5798/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Мар`єнко Л.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 р. Справа № 520/5798/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Калачова Павла Андрійовича на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024, по справі № 520/5798/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Харківській області щодо непроведення повного розрахунку після звільнення ОСОБА_1 зі служби ГУНП в Харківській області та невиплаті грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки за 2015-2022 роки в загальній кількості - 152 доби невикористаних календарних днів відпусток в сумі 124570,08 грн;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки за 2015-2022 роки в загальній кількості - 152 доби невикористаних календарних днів відпусток в сумі 124570,08 грн;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Харківській області за затримку повного розрахунку після звільнення зі служби ОСОБА_1 : пеню - у сумі 22850,31 грн; 3% річних - у сумі 2191,05 грн; інфляційні витрати - у сумі 1858,86 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 частково задоволено позов.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області, що полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної чергової оплачуваної відпустки та щорічної додаткової оплачуваної відпустки за період 2015 -2022 року загальної тривалістю 118 діб.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної чергової оплачуваної відпустки та щорічної додаткової оплачуваної відпустки за період 2015 -2022 року загальної тривалістю 118 діб, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

20 вересня 2024 року представником позивача було подано до Харківського окружного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35000,00 грн (тридцять п`ять тисяч грн 00 коп.).

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 заяву представника позивача задоволено частково.

Доповнено рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 року у справі №520/5798/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині - відмовлено.

Позивач, не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати додаткове рішення та прийняти нове, яким задовольнити заяву представника позивача у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не було враховано гонорари, прийняті Радою адвокатів Харківської області (рішення №13/1/7 від 21.07.2021). Зокрема, не враховано, що фіксована сума є мінімальною, оскільки відповідно до гонорарів, представник позивача зазначав мінімальні суми за виконані роботи.

Заявник вказував, що надання правничої допомоги підтверджене доказами, з яких вбачається, що представник позивача надавав правові послуги у суді першої інстанції та інших органах влади.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судовим розглядом встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції правова допомога позивачу надавалась Адвокатським об`єднанням «ЛЕГАЛІСТ» на підставі договору про надання правової допомоги від 14.09.2023 №50-п.

Відповідно до пункту 3.1 Додаткової угоди №1 про погодження сторонами розміру гонорару до договору про надання професійної правничої допомоги №50-п від 14.09.2023 року, за надання Адвокатським об`єднанням "ЛЕГАЛІСТ" професійної правничої допомоги за п.1.1 Додаткової угоди №1 Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню фіксований гонорар у розмірі 35000 (тридцять п`ять тисяч) грн 00 копійок.

Пунктом 4 Додаткової угоди визначено, що гонорар, погоджений сторонами, сплачується після набрання рішенням суду законної сили, на підставі рахунку на оплату, виставленого Адвокатським об`єднанням "ЛЕГАЛІСТ".

Рахунок про оплату виставляється Адвокатським об`єднанням «ЛЕГАЛІСТ» після підписання акту виконаних робіт.

Пунктом 5 Додаткової угоди встановлено, що факт виконаної роботи Адвокатським об`єднанням "ЛЕГАЛІСТ" засвідчується сторонами шляхом підписання акту виконаних робіт, який підписується сторонами після набрання законної сили рішенням суду.

На підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано копію договору про надання правової допомоги від 14.09.2023, додаткову угоду №1 від 14.09.2023, розрахунок наданих послуг від 19.09.2024 у фіксованому розмірі 35000 грн, звіт наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги від 19.09.2024 у фіксованому розмірі 35000 грн.

Відповідно до розрахунку наданих послуг від 19.09.2024 та звіту наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги від 19.09.2024 Адвокатським об`єднанням «ЛЕГАЛІСТ» надані наступні послуги з професійної правничої допомоги:

- усна консультація по справі з вивченням документів;

- адвокатський запит № 31;

- адвокатський запит № 35;

- адвокатський запит № 36;

- складання позовної заяви;

- складання відповіді на відзив;

- адвокатський запит № 43;

- адвокатський запит № 44;

- адвокатський запит № 45.

Фіксований розмір адвокатського гонорару складає 35000,00 грн.

Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд першої інстанції задовольняючи частково заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справи, виходив з того, що частина витрат у зв`язку із наданими послугами не підлягає відшкодуванню, а загальний розмір витрат є не співмірним зі складністю справи.

Колегія суддів підтримує такі висновки та зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, аналізуючи зміст наданих позивачу послуг, зазначених у звіті, слід вказати, що такі послуги як усна консультація по справі з вивченням документів, складання та направлення адвокатських запитів є складовими єдиного процесу щодо підготовки та складання адміністративного позову, до якого входить вивчення, аналіз, складання документів та дії технічного характеру щодо виготовлення документів, з огляду на що окреме їх виділення є необґрунтованим.

Отже, в контексті здійснення представництва інтересів позивача у даній справі, реальним результатом, який відображено у детальному описі наданих послуг, є складання позовної заяви, відповіді на відзив відповідача.

При цьому, дослідивши зміст позовної заяви, колегія суддів зазначає, що остання за обсягом складається з 7 сторінок, втім суті предмету позову із них стосується лише 2, в іншій частині містить викладення нормативно правового регулювання та позиції щодо строків подання позовної заяви та сплати судового збору.

Крім того, частину позовної заяви складає розрахунок суми невиплаченої щорічної основної та додаткової відпусток, тобто обґрунтування частини вимоги, у задоволенні якої було відмовлено судом першої інстанції.

Стосовно змісту відповіді на відзив, колегія суддів зазначає, що останній частково відтворює зміст позовної заяви, не містить нових чи додаткових доводів та обґрунтувань на спростування позиції відповідача.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що додатковою угодою до договору про надання правової допомоги передбачено фіксований розмір гонорару адвоката за надані послуги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення гонорару у фіксованій сумі у справі, яка розглядається, є розумність заявлених витрат.

Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Отже, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При цьому, надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування позивачем суми витрачених коштів на складання позовної заяви та відповіді на відзив на позовну заяву критеріям, встановленим ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає, що виходячи зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, враховуючи суть спірних правовідносин та те, що позов судом першої інстанції було задоволено частково, колегія суддів вважає співмірними та належними до відшкодування судові витрати, пов`язані із правничою допомогою адвоката у суді першої інстанції у розмірі 5000 грн.

Таким чином, додаткове рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Калачова Павла Андрійовича - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 по справі № 520/5798/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло